ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року	  м. Одеса	Справа № 923/1703/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.          

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін у справі: 
Прокурор – Ткаченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області 
на рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023, суддя суду першої інстанції Демешин О.А., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 25.08.2023
по справі №923/1703/21
за позовом:  Заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області 
в інтересах держави в особі:
позивача 1: Міністерства освіти і науки України
позивача 2: Херсонського національного технічного університету 
до:  
відповідача 1: Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі
відповідача 2:  Фізичної  особи - підприємця  Маслаківського Євгена Олександровича
про визнання недійсним договору оренди та зобов`язання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
Заступник керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області звернувся в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України    (надалі - позивач-1) та Херсонський національний технічний університет (надалі - позивач-2) до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі - відповідач-1) та до Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича (надалі - відповідач-2) в якій просив:
-  визнати недійсним договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019          № 1550-19-065, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі та фізичною особою - підприємцем Маслаківським Євгеном Олександровичем;
- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича звільнити та повернути Херсонському національному технічному університету як балансоутримувачу групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м. та розташована за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, - шляхом підписання акту приймання-передачі.
Позов обґрунтовано тим, що за спірним договором № 1550-19-065 від 28.05.2019 було передано в оренду державне окремо індивідуально визначене нерухоме майно, що належить до державної власності з метою розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, тобто, з метою використання цього майна не за освітнім призначенням, що заборонено законом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 позов задоволено частково; зобов`язано Фізичну особу-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича  звільнити та повернути балансоутримувачу - Херсонському національному технічному університету групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м. та розташована за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, - шляхом підписання акту приймання-передачі; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича на користь Херсонської обласної прокуратури 2270 гривень судового збору; в решті позову відмовлено.    
Приймаючи рішення про відмову в задоволені позову в частині визнання недійсним договору від 28.05.2019, суд виходив з того, що він не вбачає в діях сторін спірного Договору будь-якого порушення вимог чинного законодавства України, які були обов`язковими при укладанні такого договору, що могли б бути підставою для визнання спірного Договору недійсним. 
Задовольняючи позовні вимоги про звільнення та повернення орендованого майна, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019 року  за №1550-19-065 – припинив дію, з огляду на те, що він був укладений до 28.04.2022 включно, тому у Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича були відсутні правові підстави користування спірним нерухомим майном.

Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області на рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21. 
Прокурор вказав, що визнання правочину (господарського договору) недійсним є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Для такого визнання не має значення чи усвідомлювали сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину. Отже, навіть при дотриманні процедури укладення договору оренди державного майна, недодержання вимог законодавства, яке встановлює заборону щодо використання об`єктів освіти не за цільовим призначення, тягне за собою визнання такого правочину недійсним і застосування наслідків такої недійсності.
Апелянт зазначив, що група інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., яка є предметом оренди за спірним договором, як майно державного закладу освіти, не може використовуватись не за освітнім призначенням та не могла бути передана в оренду через існування прямої заборони на рівні Законів України, оскільки розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, жодним чином не пов`язано з освітнім процесом, чи обслуговуванням учасників освітнього процесу, а є виключно підприємницькою діяльністю, направленою на отримання прибутку.
Крім того, апелянт зазначив, що невикористання Херсонським національним технічним університетом приміщень за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196 для навчального процесу не змінює їх цільового призначення та не є підставою для визнання правомірним указаного договору, оскільки чинним законодавством встановлена пряма заборона використання цього приміщення з іншою метою, ніж визначена ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту».
На думку апелянта дані обставини є підставою для визнання договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019 № 1550-19-065, недійсним.
Прокурор також зазначив, що висновок суду першої інстанції про те, що позовна вимога щодо зобов`язання ФОП Маслаківського Є.О. повернути майно підлягає задоволенню з тих підстав, що договір на момент вирішення спору припинив дію та відповідно у ФОП Маслаківського Є.О. відсутні правові підстави користуватися спірним нерухомим майном є таким, що не відповідає обставинам справи, а тому мотивувальна частина рішення в цій частині підлягає зміні.
Керуючись викладеним вище, прокурор просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 у справі № 923/1703/21 в частині відмови в задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019 № 1550-19-065 та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в цій частині та змінити мотивувальну частину рішення суду щодо обґрунтування підстав задоволення позовної вимоги про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича звільнити та повернути балансоутримувачу - Херсонському національному технічному університету групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №923/1703/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді – Поліщук Л.В., Таран С.В.. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №923/1703/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області на рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №923/1703/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №923/1703/21.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області на рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 03.11.2023; призначено справу № 923/1703/21 до розгляду на 16 листопада 2023 року о 11:00.
Відповідно до наказу голови суду №258-к від 17.10.2023 головуючий суддя у справі Богатир К.В. у період з 13.11.2023 по 17.11.2023 буде приймати участь у підготовці для підтримання кваліфікації у Національній школі суддів України.
Дані обставини унеможливили проведення судового засідання по справі №923/1703/21 16 листопада 2023 року.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 призначено справу № 923/1703/21 до розгляду на 20 листопада 2023 року о 13:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
20.11.2023 у судовому засіданні прийняла участь прокурор Ткаченко Л.В. Представники інших сторін у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2023, якою  призначено справу № 923/1703/21 до розгляду на 20 листопада 2023 року о 13:00, була доставлена до електронного кабінету Міністерства освіти і науки України – 21.10.23, Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, АРК Крим та м. Севастополі – 21.10.2023, Херсонським національним технічним університетом – 21.10.2023.
Єдиною відомою адресою Фізичної  особи - підприємця  Маслаківського Євгена Олександровича є  - АДРЕСА_1 .
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі – Перелік).
Відповідно до Переліку, тимчасово окупованими територіями є, зокрема, територія всього Генічеського району Херсонської області, яка є окупованою з 24.02.2022. Тобто з 24.02.2022 ФОП Маслаківський Є.О. знаходиться на окупованій території.
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону    України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
01.11.2023 на офіційному веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України» розміщено оголошення наступного змісту: «Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області на рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 03.11.2023. В подальшому призначено справу № 923/1703/21 до розгляду на 20 листопада 2023 року о 13:00; засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх.»
Таким чином, починаючи з 01.11.2023 ФОП Маслаківський Є.О. вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Окрім того, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2023, якою  призначено справу № 923/1703/21 до розгляду на 20 листопада 2023 року о 13:00, направлялася на електронну пошту ФОП Маслаківський Є.О., зазначену в матеріалах справи.
Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України “Про доступ до судових рішень” кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2023, якою  призначено справу № 923/1703/21 до розгляду на 20 листопада 2023 року о 13:00, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 23.10.2023. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі “Пономарьов проти України”.)
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 20.11.2023, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області на рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21, до суду не повідомлялося.
Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області на рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/211 по суті, не дивлячись на відсутність представників учасників у справі, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників учасників по справі у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.
28.05.2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, АРК Крим та м. Севастополі та Фізичною особою - підприємцем Маслаківським Євгеном Олександровичем укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №1550-19-065, згідно із яким у строкове платне користування передано державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м. та розташована за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, що перебуває на балансі Херсонського національного технічного університету (Т. 1 а.с. 37-39).
Вартість майна визначена суб`єктом оціночної діяльності ФОП Броніним А.О. і згідно з висновком про вартість станом на 28.02.2019 року становить за незалежною оцінкою 291668,00 грн. без урахування ПДВ.
Відповідно до п.п. 1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів.
Орендар вступає в строкове платне користування Майном у термін, указаний в Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання Майна. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку, складеному за Методикою оцінки (п.п. 2.1., 2.3. Договору).
Відповідно до п. 10.1 Договору визначено, що договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 28.05.2019 року по 28.04.2021 року включно.
Актом приймання - передавання державного майна від 28.05.2019 року, який є додатком Договору, група інвентарних об`єктів загальною площею 148.1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна - 05480298.1ЖКСГАІІІ072) - 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна – 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м. та розташована за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, що перебуває на балансі Херсонського національного технічного університету, була передана в строкове платне користування фізичній особі - підприємцю Маслаківському Євгену Олександровичу.

Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог з прийняттям нового рішення про задоволення таких вимог, виходячи з таких підстав.

Щодо права прокурора на звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі:   порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;   відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
За приписами ч. 4 ст. 23 Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Згідно із ч.ч.3,4 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 р., зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Європейський Суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях посилається на резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи щодо ролі прокуратури в демократичному суспільстві, заснованої на верховенстві права, відповідно до якої її функції не повинні давати приводу для конфлікту інтересів або бути перепоною для окремих осіб для звернення за захистом своїх прав, про що зазначено в пункті 38 у справі "Менчинська проти Росії" № 42454/02,15.01.2009 року.
Принцип рівності процесуальних можливостей сторін в судовому провадженні є одним із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду за змістом положень пункту 1 ст. 6 Конвенції. Ця концепція потребує "справедливого балансу між сторонами в справі", при цьому, що кожній стороні повинна бути надана розумна можливість представити свою позицію по справі в умовах, які не ставлять сторону в суттєво невигідне положення у порівнянні з її процесуальним опонентом.
Прокурор, присутній в судовому процесі, по суті виступає або "союзником", або "противником" сторін. І, навіть візуально, його виступ в суді дозволяє підсилити позицію тієї чи іншої сторони. А це може викликати "відчуття нерівності" у іншої сторони незалежно від форми такої участі прокурора (активного чи пасивного), що буде вважатися порушенням положень пункту 1 статті 6 Конвенції (див. справа "F.W. проти Франції" рішення від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27; цитується по Огляду судової практики Європейського суду з прав людини: роль прокурора при розгляді справ, що не відносяться до сфери кримінального права; перелік та зміст рішень а.с.35, Рада Європи 2011).
Підкреслюючи необхідність дотримання принципу рівності процесуальних можливостей сторін у справі “Бацаніна проти Росії” в пункті 27, Європейський Суд з прав людини визначив, що підтримка прокуратурою одної із сторін може бути виправдана за певних обставин, наприклад, для захисту інтересів вразливих людей, які, ймовірно, не в змозі самі захистити свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого кола громадян або в тих випадках, коли може бути ідентифікована власність, або інтереси держави потребують захисту (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" № 8927/02 від 26 травня 2009 року).
У даному випадку пасивна поведінка державних органів, які мають відповідні повноваження для захисту інтересів держави, і, які ухилились від вчинення відповідних дій, стала підставою для допуску прокурора до участі у справі, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою захисту інтересів держави.
У контексті наведеного колегія суддів звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, відповідно до якої невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 ЗУ «Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
На підтвердження дотримання вимог ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурором було надано до суду:
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-3414вих-21 від 15.06.2021 на адресу ректора Херсонського національного технічного університету;
- лист Херсонського національного технічного університету №13-07/192 від 18.06.2021 на адресу Херсонської окружної прокуратури;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-3760вих-21 від 24.06.2021 на адресу ректора Херсонського національного технічного університету;
- лист Херсонського національного технічного університету №13-0105/199 від 30.06.2021 на адресу Херсонської окружної прокуратури;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-3719вих-21 від 24.06.2021 на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-8337вих-21 від 04.11.2021 на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі;
- лист Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі №10-03-03376 від 10.11.2021 на адресу Херсонської окружної прокуратури;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-9041вих-21 від 24.11.2021 на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі;
- лист Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі №10-03-03605 від 02.12.2021 на адресу Херсонської окружної прокуратури;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-3193вих-21 від 09.06.2021 на адресу на адресу Міністерства освіти і науки України;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-8510вих-21 від 09.11.2021 на адресу на адресу Міністерства освіти і науки України;
- лист Міністерства освіти і науки України №1/20079-21 від 18.11.2021 на адресу Херсонської окружної прокуратури;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-7983вих-21 від 26.10.2021 на адресу ректора Херсонського національного технічного університету;
- лист Херсонського національного технічного університету №13-06/388 від 01.11.2021 на адресу Херсонської окружної прокуратури;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-10079вих-21 від 23.12.2021 на адресу на адресу Міністерства освіти і науки України;
- лист Херсонської окружної прокуратури №55-10110вих-21 від 24.12.2021 на адресу ректора Херсонського національного технічного університету.
Керуючись викладеним вище, колегія суддів доходить до висновку про наявність підстав представництва прокурором інтересів держави у даній справі та дотримання ним вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Щодо суті позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 зазначеного кодексу.
Так, відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, наведено у статті 203 ЦК України, відповідно до частини першої якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). 
Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.
Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також компетенція державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти визначено положеннями Закону України "Про освіту".
За змістом частини 1 статті 79 Закону України «Про освіту» (тут і надалі у редакції, чинній на час укладення оспорюваного Договору оренди) джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути: доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.
Відповідно до частини 1 статті 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, зокрема нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо, майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.
У частині 4 статті 80 Закону України "Про освіту" визначено, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства.
В свою чергу згідно з підпунктом 2 пункту 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 (у редакції, чинній на час укладення оспорюваного Договору оренди), навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується в навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.
Колегія суддів звертає увагу, що зміст  пп. 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796, в даному випадку не суперечить та не спростовує зміст ч. 4 ст. 80 ЗУ «Про освіту», а навпаки доповнює його відповідним положенням.
З викладеного слідує, що чинний на момент укладення оспорюваного Договору Закон України «Про освіту» містив положення, якими було імперативно передбачено заборону використання майна державних та комунальних закладів освіти не за освітнім призначенням. Надання в оренду майна закладів освіти, як виняток, передбачалося лише з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.
Дійсно, Закон України «Про освіту» не містить переліку послуг, які можуть надаватися в орендованих приміщеннях закладів освіти, проте враховуючи загальну спрямованість положень цього Закону, такі послуги повинні мати пов`язаність з навчально-виховним процесом чи його учасниками. Звідси, питання про те, чи пов`язані послуги, які надаються в орендованих приміщеннях з обслуговуванням учасників освітнього процесу суди мають вирішувати виходячи із конкретних обставин справи, однак з обов`язковим урахуванням того, що надання в оренду майна закладів освіти, в тому числі, і для обслуговування учасників освітнього процесу можливе виключно у випадку, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.
Виходячи із вище викладеного, група інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівля гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерня (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельня (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м., розташовані за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, що перебувають на балансі Херсонського національного технічного університету, як майно державного закладу освіти, не можуть використовуватись не за освітнім призначенням та не могли бути передані в оренду через існування прямої заборони на рівні Законів України, оскільки здійснення технічного обслуговування та ремонту автомобілів жодним чином не пов`язано з освітнім процесом, чи обслуговуванням учасників освітнього процесу, а є виключно підприємницькою діяльністю, направленою на отримання прибутку.
Закон допускає можливість передачі приміщень закладів освіти в оренду лише з метою надання послуг, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговування його учасників і, які не можуть бути забезпечені закладом освіти.
Тобто послуги, що надаються орендарями приміщень закладів освіти повинні бути тісно пов`язаними із навчальним процесом, забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.
Так, ст. 1 Закону України «Про освіту» визначено, що освітній процес - це система науково-методичних і педагогічних заходів, спрямованих на розвиток особистості шляхом формування та застосування її компетентностей.
Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що, юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Права та обов`язки закладу освіти, передбачені цим Законом та іншими законами України, має також фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності якого є освітня діяльність. Фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, освітня діяльність якого перестає бути основним видом його діяльності, втрачає права та обов`язки, у тому числі права на пільги, передбачені законодавством для закладу освіти.
Навчально-виховний процес, як складова освітньої діяльності - це система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (пункт 1.2. Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 01.08.2001 р. № 653).
Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Враховуючи викладе, вбачається, що навчально-виховний процес та підприємницька діяльність мають різні завдання, цілі, мету, результати і вплив на студентів університету.
Крім того, підприємницька діяльність не визначена жодним з навчальних, наукових чи виховних планів.
Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 Статуту Херсонського національного технічного університету, Університет є багатогалузевим закладом вищої освіти, основною метою діяльності якого є провадження інноваційної освітньої діяльності за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії) та проведення фундаментальних і прикладних наукових досліджень. Університет є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Фізична особа - підприємець Маслаківський Євген Олександрович здійснює підприємницьку діяльність. Основним видом діяльності серед іншого є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; роздрібна торгівлі деталями та приладами для автотранспортних засобів; надання в оренду інших машин, устаткування та товарів; надання інших індивідуальних послуг; роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; діяльність засобів розміщування на період відпуски та іншого тимчасового проживання; діяльність страхових агентів та брокерів; надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; консультування з питань комерційної діяльності й керування; надання інших інформаційних послуг; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно- технічними виробами в спеціалізованих магазинах; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; вантажний автомобільний транспорт. Серед видів економічної діяльності, яку здійснює ФОП Маслаківський Є.О. відсутні відомості про надання освітніх послуг чи іншої пов`язаної з навчально- виховним чи освітнім процесом діяльності.
Таким чином, Фізична особа - підприємець Маслаківський Євген Олександрович не відноситься до суб`єктів освітньої діяльності, а його діяльність не спрямована на організацію забезпечення та реалізацію освітнього процесу, а отже не пов`язана з освітнім процесом.
Правова позиція щодо використання об`єктів нерухомості навчальних закладів також викладена у постановах Верховного Суду Від 06.06.2023 у справі 923/1138/21, від 30.03.2021 у справі № 922/2712/19, від 13.10.2021 № 923/1169/20, від 03.05.2018 у справі № 902/215/17, від 11.04.2018 у справі № 911/1610/16, від 10.04.2018 у справі № 906/165/17.
Згідно з висновками суду касаційної інстанції у наведених постановах, об`єкти освіти, навчальні заклади, засновані на комунальній власності не підлягають приватизації і використанню не за призначенням, тобто, якщо їх мета використання не для навчального та наукового процесу, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.
З огляду на викладене вище, враховуючи те, що Фізична особа - підприємець Маслаківський Євген Олександрович, в порушення вимог ч. 4 ст. 80 ЗУ «Про освіту», отримав в оренду групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м., що розташовані за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, що перебуває на балансі Херсонського національного технічного університету, як майно державного закладу освіти, з метою здійснення підприємницької діяльності, а саме здійснення технічного обслуговування та ремонту автомобілів, то на підставі ст. 203, 215 ЦК України договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019 № 1550-19-065, необхідно визнати недійсним
Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ, який було введено в дію 01.02.2020 та «Порядок передачі в оренду державного та комунального майна», який затверджено Постановою КМУ від 03.06.2020 № 483 суперечить нормам матеріального та процесуального права, оскільки останні не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, так як спірний договір був укладений 28.05.2019. Тобто положення вказаних нормативних актів не діяли на момент виникнення спірних правовідносин і не можуть застосовуватися при вирішення питання щодо визнання договору недійсним.
Як було встановлено вище, законодавство чинне на час укладення оспорюваного Договору, містило заборону на використання об`єктів та майна державних закладів освіти не за освітнім призначенням, а тим більше не могли бути об`єктами оренди для здійснення суб`єктами господарювання підприємницької діяльності.
Зі змісту норм ч. 1 ст. 80 Закону України «Про освіту» вбачається, що об`єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємства системи освіти.
Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у справах № 904/2056/18 та № 923/204/18.
Таким чином, об`єкт оренди - група інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., яка розташована за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, та перебуває на балансі Херсонського національного технічного університету, відноситься до об`єктів освіти державної форми власності.
На підтвердження того факту, що спірне майно є майном закладу освіти прокурором до позовної заяви долучено Договір купівлі-продажу 1/10 частини нежитлових будівель (будівлі гаражу) від 15.08.2001, Договір купівлі-продажу 7/50 частини нежитлових будівель (майстерня) від 15.08.2001, Договір купівлі-продажу 1/10 частини нежитлових будівель (котельня) від 15.08.2001, Договір купівлі-продажу 1/10 частини нежитлових будівель (склад вугілля) від 15.08.2001; копію технічного паспорту; копію самого договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №1550-19-065 від 28.05.2019; акт приймання-передачі.
Однак, невикористання Херсонським національним технічним університетом приміщень за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196 для навчального процесу не змінює їх цільового призначення та не є підставою для визнання правомірним указаного договору, оскільки чинним законодавством встановлена пряма заборона використання цього приміщення з іншою метою, ніж визначена ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту».
Аналогічна позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 29.01.2019          у справі №922/2632/17, а також Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 по справі №905/1227/17. Так, в постанові зазначено, що невикористання навчальним закладом спірних приміщень для навчального процесу не надає права передачі цих приміщень в оренду з іншою метою, ніж пов`язаною з навчально-виховним процесом.
Крім того, положення ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» не містить таких умов для передачі майна закладів освіти в оренду, як визначення потреби навчального закладу в цих приміщеннях; придатності взагалі до використання у навчальному процесі в контексті діючих санітарних норм.
В свою чергу, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про неможливість використання спірного майна в освітньому процесі, для забезпечення такого процесу або для обслуговування учасників освітнього процесу.
Таким чином, прокурором з позовом надано докази того, що за спірних договором передано майно навчального закладу фізичній особі - підприємцю для здійснення підприємницької діяльності: технічного обслуговування та ремонту автомобілів, у порушення ч.4 ст. 80 Закону України «Про освіту».
Висновок суду, що ФОП Маслаківський Є.О. дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для користування нерухомим майном, а тому набув права «правомірного очікування» суперечить обставинам справи та нормам законодавства.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 передбачено, що «правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.
Враховуючи, що під час укладення спірного договору порушено ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту», а тому слід вважати необгрунтованим твердження про дотримання ФОП Маслаківським Є.О. вимог законодавства та виникнення «правомірних очікувань».
З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019 № 1550-19-065, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі та фізичною особою - підприємцем Маслаківським Євгеном Олександровичем та відповідно скасування оскаржуваного рішення в цій частині.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Враховуючи задоволення позовних вимог в частині визнання договору оренди недійсним, підлягає задоволенню і позов в частині зобов`язання ОСОБА_1 звільнити та повернути балансоутримувачу - Херсонському національному технічному університету групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м., що розташовані за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, - шляхом підписання акту приймання-передачі.
В той же час, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019 № 1550-19-065, оскільки, як було встановлено вище даний договір є недійсним, тому не створював жодних юридичних наслідків.
Отже колегія суддів вважає за потрібне змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21 в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича звільнити та повернути балансоутримувачу - Херсонському національному технічному університету групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м., що розташовані за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, - шляхом підписання акту приймання-передачі з врахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

Висновки суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинами справи, не з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог з прийняттям нового рішення про задоволення позовних та зміни мотивувальної частини рішення щодо мотивів задоволення позовних вимог про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича звільнити та повернути балансоутримувачу спірне нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовна вимога щодо визнання недійсним договору оренди була заявлена до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі та фізичної особи - підприємця Маслаківського Євгена Олександровича, тому витрати позивача зі сплати судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в частині даної вимоги покладаються на відповідачів у рівних долях.
Позовна вимога щодо зобов`язання звільнити та повернути спірне майно була заявлена до фізичної особи - підприємця Маслаківського Євгена Олександровича, тому витрати позивача зі сплати судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в частині даної вимоги покладаються на фізичну особу-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -
                                                       
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області на рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21 – задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21 – скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019 № 1550-19-065, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі та фізичною особою - підприємцем Маслаківським Євгеном Олександровичем.
Прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Мотивувальну частину рішення Господарського суду Одеської області від 24.08.2023 по справі №923/1703/21 в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича звільнити та повернути балансоутримувачу - Херсонському національному технічному університету групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м., що розташовані за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, - шляхом підписання акту приймання-передачі – змінити з врахуванням мотивів, викладених у даній постанові.
Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:
« 1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
2.Визнати недійсним договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2019 № 1550-19-065, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі та фізичною особою - підприємцем Маслаківським Євгеном Олександровичем
3.Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича звільнити та повернути балансоутримувачу - Херсонському національному технічному університету групу інвентарних об`єктів загальною площею 148,1 кв.м., а саме: будівлю гаражу площею 60,5 кв.м. (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ073), майстерню (реєстровий номер майна 05480298.1ЖКСГАІІІ072) — 23,8 кв.м., котельню (реєстровий номер майна — 05480298.1 ЖКСГАІІІ074) площею 40,0 кв.м. та склад вугілля (реєстровий номер майна - 05480298.1 ЖКСГАІІІ075) площею 40,0 кв.м., що розташовані за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 196, - шляхом підписання акту приймання-передачі.
4.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Херсонської обласної прокуратури (Код ЄДРПОУ 04851120, 73000, м. Херсон, вул.   Михайлівська, 33) судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 3 405,00 грн.
5.Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (03039, м. Київ, просп. Голосійвський, 50, ЄДРПОУ 21295778) на користь Херсонської обласної прокуратури (Код ЄДРПОУ 04851120, 73000, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 1   135,00 грн.»
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Маслаківського Євгена Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Херсонської обласної прокуратури (Код ЄДРПОУ 04851120, 73000, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 5 107,50 грн.
Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (03039, м. Київ, просп. Голосійвський, 50, ЄДРПОУ 21295778) на користь Херсонської обласної прокуратури (Код ЄДРПОУ 04851120, 73000, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 1   702,50 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 22.11.2023.

Головуючий                      К.В. Богатир

Судді:                      Л.В. Поліщук

                      С.В. Таран