УХВАЛА

25 жовтня 2023 року 
м. Київ

справа №240/3557/23
адміністративне провадження № К/990/34759/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу представника   ОСОБА_1 - адвоката Дубка Сергія Миколайовича
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року
у справі №240/3557/23
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 при звільненні грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, а також у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, та грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та індексації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлений належним чином витяг з наказу про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наданого ІНФОРМАЦІЯ_2 витягу з наказу нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та індексації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки та грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та індексації.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 яка полягає у не видачі наказів щодо виплати ОСОБА_1 при звільненні грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 видати наказ про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не врахування індексації при розрахунку грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки та грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та видати наказ щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки та грошової допомогу для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши їх розмір із з урахуванням індексації.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
17 жовтня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника   ОСОБА_1 - адвоката Дубка Сергія Миколайовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі №240/3557/23.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої   статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої   статті 328 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Разом з цим, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України  для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Таким чином, враховуючи предмет позову, в силу вимог пункту першого частини шостої  статті 12 КАС України дана справа законом віднесена до справ незначної складності.
Крім того, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року вирішено здійснювати розгляд справи №240/3557/23 за правилами спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що ця справа законом віднесена до справ незначної складності та розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт. 
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі не наведено фактів наявності значного суспільного інтересу, а також не вбачається виняткового випадку й того, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій пункту 1 статті 6 Конвенції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Суд -
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дубка Сергія Миколайовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі №240/3557/23.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Ж.М. Мельник-Томенко  Н.М. Мартинюк