РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року 
м. Рівне

Справа № 569/7130/22
Провадження № 22-ц/4815/1254/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача      – Шимківа С.С.,
суддів:                 – Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,
учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ»,
відповідач – ОСОБА_1 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року (ухвалене у складі судді Ковальова І.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та судових витрат,-
в с т а н о в и в :
У червні 2022 року ТзОВ «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 22.12.2006р. між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Укоопспілка» було укладено кредитний договір №207. За умовами цього договору відповідачка отримала кредит в розмірі 25 000 доларів США під 14% річних та зобов`язалася його повернути не пізніше ніж 21.12.2007р. 21.12.2007р. між відповідачкою та АБ «Укоопспілка» укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №207, за умовами якої строк повернення кредиту встановлено до 20.06.2008р. 
20.06.2008р. між відповідачкою та АБ «Укоопспілка» укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №207, за умовами якої строк повернення кредиту встановлено до 19.12.2008р. а також змінено розмір відсоткової ставки до 15%.                 19.12.2008р. між відповідачкою та АБ «Укоопспілка» укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №207, за умовами якої строк повернення кредиту встановлено до 18.12.2009р., а також змінено розмір відсоткової ставки до 19%.                 Постановою Правління Національного банку України від 22.01.2015р. № 39 ПАТ «АБ «Укоопспілка» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.01.2015 року № 12 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «АБ «Укоопспілка», згідно з яким з 23.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АБ «Укоопспілка». 13.02.2019р. між ПАТ «АБ «Укоопспілка» та ТзОВ «Креді Фінанс Актив» укладено договір про відступлення прав вимоги, в тому числі й за кредитним договором №207 від 22.12.2006р. та додатковими угодами до нього. На момент укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №207 від 22.12.2006р., зі змінами та доповненнями, за відповідачкою рахувалася заборгованість в розмірі 19 565 доларів США по тілу кредиту. Листом №58 від 25.02.2019р. ТзОВ «Креді Фінанс Актив» повідомив відповідачку про заміну кредитора в зобов`язанні та про необхідність погашення боргу. Однак жодної відповіді на цей лист не було. Погашення кредитної заборгованості також не відбувалося.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Креді Фінанс Актив» заборгованість за кредитним договором №207 від 22 грудня 2006 року в розмірі 47289,20 грн. – 3% річних.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року у задоволенні позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ТзОВ «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ» оскаржило його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що до позовної заяви додано копію виписки з особового рахунку ОСОБА_1 , який є належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором. У судовому засіданні було надано суду для огляду оригінал договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 29.12.2006р., а також в якості доказів укладення кредитного договору та надання кредиту свідчать укладені додаткові угоди №1 від 21.12.2007р., №2 від 20.06.2008р. та №3 від 20.06.2008р.. Крім того, відповідачка частково виконувала умови з повернення кредиту протягом тривалого часу, що свідчить про виконання та визнання умов кредитного договору, а також особисто зверталася до АБ «Укоопспілка» із клопотанням про перенесення терміну погашення кредиту від 21.12.2007р. та від 20.06.2008р.. Таким чином, передбачений кредитним договором порядок надання кредитних коштів був дотриманий, що підтверджується у тому числі випискою з особового рахунку позичальника, а також подальшими діями третьої особи щодо передачі в іпотеку нерухомого майна в забезпечення виконання взятих зобов`язань, подальше внесення змін до кредитного договору, шляхом укладення додаткових угод, вчинення дій по частковому виконанню умов з повернення кредиту протягом тривалого часу. Натомість, вилучення оригіналу кредитного договору, як речового доказу в кримінальному провадженні, та в подальшому втрата матеріалів кримінального провадження, саме по собі не свідчить про відсутність права позивача вимагати повернення заборгованості. У зв`язку з цим, вважає, що місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між Акціонерним банком «Укоопспілка» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №207 відповідно до умов якого, банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит )грошові кошти) в валюті долар США в сумі 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Дата видачі кредиту 22 грудня 2006 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 21 грудня 2007 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 8 цього договору на підставі застосування (настання зазначених подій) будь-якого з пунктів розділу 5 та 7 цього договору. Погашення кредиту здійснюється не пізніше 21 грудня 2007 року, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно.
21.12.2007р. між відповідачкою та АБ «Укоопспілка» укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №207, за умовами якої строк повернення кредиту встановлено до 20.06.2008р.
20.06.2008р. між відповідачкою та АБ «Укоопспілка» укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №207, за умовами якої строк повернення кредиту встановлено до 19.12.2008р. а також змінено розмір відсоткової ставки до 15%.
19.12.2008р. між відповідачкою та АБ «Укоопспілка» укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №207, за умовами якої строк повернення кредиту встановлено до 18.12.2009р., а також змінено розмір відсоткової ставки до 19%.
Постановою Правління Національного банку України від 22.01.2015р. № 39 ПАТ «АБ «Укоопспілка» віднесено до категорії неплатоспроможних.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.01.2015 року № 12 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «АБ «Укоопспілка», згідно з яким з 23.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АБ «Укоопспілка».
13 лютого 2019 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укоопспілка» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ» (новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до п.1 якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває належні банку майнові права банку до осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом – боржника, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки, та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами)), та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додаткові до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом – Основні договори або основний договір», надалі за текстом – права вимоги. Новий кредитом сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, що визначені цим договором. Згідно витягу з Додатку №1 під №59 зазначено боржника – ОСОБА_1 № договору 207.
ТзОВ «Креді Фінанс Актив» звернулося до ОСОБА_1 із даним позовом, який просить стягнути з неї 3% річних в розмірі 47289,20 грн., що розраховані від суми заборгованості за кредитним договором №207 від 22 грудня 2006 року, яка складає 19 565 доларів США. 
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Натуральним зобов`язанням (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права нараховувати 3 % річних та інфляційні втрати, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18).
Задавненим зобов`язанням є зобов`язання, в якому стосовно задавненої вимоги спливла позовна давність, кредитор не пред`являє в судовому порядку позову про захист задавненої вимоги і боржник відповідно не заявив про застосування до неї позовної давності.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Законодавець в пункті 4 частини першої статті 602 ЦК України передбачає заборону для зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності в задавненому зобов`язанні для охорони інтересів боржника.
Сплив позовної давності при пред`явленій позовній вимозі кредитором в судовому порядку про стягнення боргу, за яким сплинула позовна даність, дозволяє боржнику заявити про застосування позовної давності.
Зарахування, яке є по своїй суті замінником належного виконання зобов`язання, не має створювати механізм обходу заборони передбаченої в пункті 4 частини першої статті 602 ЦК України.
Така заборона стосується випадку, коли кредитор ініціює зарахування за задавненою вимогою. У такому разі кредитор за допомогою зарахування може обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору в межах пред`явленої позовної вимоги кредитором в судовому порядку про стягнення боргу, за яким сплинула позовна даність, і яка дозволяє боржнику заявити про застосування позовної давності.
Аналогічний підхід для охорони інтересів боржника при задавненому зобов`язанні має бути й стосовно 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу в задавненому зобов`язанні.
Приватне право не може допускати ситуацію за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги, пред`являє тільки позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3 % річних та інфляційних втрат. Оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовну давність, а кредитору надає можливість обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності.
Додатковою угодою від 19.12.2008 року до кредитного договору №207 АБ «Укоопспілка» та відповідачка погодили строк повернення кредиту - 18.12.2009 року.
Заборгованість, яка виникла у ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, в судовому порядку з неї не стягувалася. Ні АБ «Укоопспілка», ні ТзОВ «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ» з відповідними позовами до суду не зверталися.
Натомість, ТзОВ «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ» заявило вимогу про стягнення 3 % річних, які нараховані на задавнену вимогу без позовної вимоги про її стягнення. 
Тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову.
Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ» залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                    Шимків С.С.
Судді:                                                                   Боймиструк С.В. 

Ковальчук Н.М.