Справа № 728/2045/23 	Головуючий у 1 інстанції Пархоменко П.І. 	
Провадження № 33/4823/756/23 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року 	місто Чернігів	

Суддя Чернігівського апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2023 року,
                               У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого керуючим відділення «Ощадбанку» м. Бахмач,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп.,  з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. 
Як встановив суд, 21 липня 2023 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_1 в м. Бахмач по вулиці Чернігівській, біля будинку № 7, керував транспортним засобом «FORD KUGA» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в Бахмацькій міській лікарні та за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.  
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час спілкування з працівниками поліції він перебував у хворобливому стані і не усвідомлював за станом свого здоров`я висунутої працівниками поліції вимоги про необхідність проведення освідування, а тому не вчиняв умисно ніяких правопорушень, передбачених п. 2.5 ПДР України. Вказує, що коли він був за кермом, його стан різко погіршав, тому працівники поліції відвезли до лікарні, де в подальшому його було госпіталізовано та встановлений діагноз, що підтверджується довідкою з лікарні. Проте, судом першої інстанції, даний факт не взятий до уваги. В лікарні йому було проведено відбір біологічних зразків на визначення стану алкогольного сп`яніння, результати яких працівники поліції забрали із собою. Крім того, працівники поліції вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, внесли відомості щодо свідка ОСОБА_2 . 
В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином. 
Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
  Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п 2.5 Правил дорожнього руху.  
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме, переглянутим відеозаписом встановлено, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що у його наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 , відмовився. Працівники поліції роз`яснили останньому необхідність проходження огляду на стан сп`яніння і правові наслідки відмови від такого огляду. В процесі спілкування ОСОБА_1 не повідомляв, що почуває себе погано, навпаки повідомив, що почуває себе добре. В подальшому ОСОБА_1 почав тікати від працівників поліції та чинити їм опір. 
Поясненнями свідка ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, згідно яких вона побачила, як ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння і сідав за кермо, на її зауваження грубо відреагував,  тому вона звернулась до працівників поліції. 
Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували на чергуванні в Бахмацькій підстанції екстреної медичної допомоги в якості лікаря та фельдшера, згідно яких ОСОБА_1 був доставлений до них, оскільки скаржився на проблеми зі здоров`ям, ними було здійснено медичне обстеження останнього, при розмові з ним відчувався запах спиртних напоїв з ротової порожнини, в місці та часі і просторі дезорієнтований (а.с. 7, 8).  
Тому доводи апелянта про те, що він погано себе почував за станом здоров`я, апеляційний суд вважає необгрунтованими.
Вище вказаним доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апеляційної скарзі в цій частині не заслуговують на увагу. 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1   роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.
Матеріали справи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, під час проведення огляду водія та вимог ст. 266 КУпАП.
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.     

Суддя	С. О. Акуленко