ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

06 грудня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/1513/23
Головуючий у першій інстанції – Олещенко В. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1029/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Поклад Д.В., Шапко В.М.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Національна академія аграрних наук України
третя особа: Державне підприємство ”Дослідне господарство                         ”Іванівка”Інституту сільського господарства Північного Сходу                      Національної академії аграрних наук України’’ 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою Національної академії аграрних наук України на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області у складі судді Олещенко В.І. від 31 травня 2023 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 05 червня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, третя особа: Державне підприємство ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’,

                           В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної академії аграрних наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, зазначивши третьою особою Державне підприємство ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’, в якому просив: скасувати наказ Національної академії аграрних наук України №86-К від 06.04.2023 року ”Про звільнення ОСОБА_1 ” та поновити ОСОБА_1 по посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’; зобов`язати Національну академію аграрних наук України видати нотаріально засвідчений наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’, з одночасним фактичним допуском до роботи; зобов`язати Національну академію аграрних наук України видати наказ про поновлення контракту, укладеного зі ОСОБА_1 24.09.2021 року; зобов`язати Національну академію аграрних наук України створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці ОСОБА_1 . Також позивач ставив питання про стягнення на його користь з відповідача всіх понесених судових витрат, в тому числі, і витрат на правничу допомогу. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 зазначав, що 24.09.2021 року, згідно наказу НААН України №389-к, його було призначено на посаду директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України” (далі - ДП ”ДГ ”Іванівка”) з 27.09.2021 року, та укладено з ним контракт на термін з 27.09.2021 року по 27.09.2024 року. 28.04.2021 року до ЄДРПОУ було внесено запис про призначення ОСОБА_1 директором ДП ”ДГ ”Іванівка”. Проте, як вказував позивач, 04.10.2021 року до ЄДРПОУ було внесено запис про зміну керівника юридичної особи ДП ”ДГ ”Іванівка” - зі ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , підставою внесення відповідного запису стало рішення Київського районного суду м.Харкова від 30.09.2021 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді в.о. директора ДП ”ДГ ”Іванівка”. Позивач зазначав, що фактично з 05.10.2021 року по 11.08.2022 року, з причини дій ОСОБА_2 , було заблоковано доступ до державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оскільки ОСОБА_2 кожні 15 днів подавав до державного реєстратора Варвинської селищної ради Прилуцького району Якименко Т.В. заяви із завідомо неправдивими даними, метою яких було блокування внесення змін до реєстру щодо керівника юридичної особи та фактичне протиправне захоплення влади на державному підприємстві. 29.09.2022 року наказом Національної академії аграрних наук України №249-к ОСОБА_1 було звільнено з посади директора, у зв`язку із створенням ним заборгованості по податках та заробітній платі, неефективному використані земель державної власності, завдання збитків державному підприємству. Рішенням Чернігівського районного суду від 19.12.2022 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 10.02.2023 року, було задоволено позов ОСОБА_1 , скасовано наказ Національної академії аграрних наук України №249-к від 29.09.2022 року, та поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП ”ДГ ”Іванівка”. При цьому, 28.12.2022 року наказом Національної академії аграрних наук України №361-к було скасовано наказ Національної академії аграрних наук України №249-к від 29.09.2022 року, та поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП ”ДГ ”Іванівка”. Позивач стверджував, що Національна академія аграрних наук України не видала нотаріально посвідчений наказ №361-к від 28.12.2022 року, як того вимагає  абзац  другий пункту 6) частини першої статті 15  Закону  України ”Про  державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, не здійснила запис до трудової книжки ОСОБА_1 , не внесла відомості про зміну керівника юридичної особи в ЄДРПОУ, фактично не допустила його до роботи. 30.12.2022 року Національна академія аграрних наук України видала новий наказ №363-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”. Рішенням Чернігівського районного суду від 22.03.2023 року було задоволено позов ОСОБА_1 , скасовано наказ Національної академії аграрних наук України №363-к від 30.12.2022 року, та поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП ”ДГ ”Іванівка”. Позивач вказував, що Національна академія аграрних наук України не видала нотаріально посвідчений наказ №361-к від 28.12.2022 року, як того вимагає абзац другий пункту 6) частини першої статті 15 Закону України ”Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, не здійснила запис до трудової книжки ОСОБА_1 , не внесла відомості про зміну керівника юридичної особи в ЄДРПОУ, фактично не допустила позивача до роботи. Позивач стверджував, що 06.04.2023 року, поновивши ОСОБА_1 на посаді наказом 84-к, іншим наказом №86-к від 06.04.2023 року, Національна академія аграрних наук України звільнила ОСОБА_1 . Позивач вважає даний наказ незаконним, оскільки рішення про його поновлення на роботі фактично не було виконано, до виконання обов`язків директора його допущено не було, посилання у оскаржуваному наказі на порушення умов Контракту є безпідставними та необґрунтованими.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.05.2023 року позов ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, задоволено частково. Судом визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 06.04.2023 року №86-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’. У задоволенні решти позовних вимог, судом відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’.

В апеляційній скарзі Національна академія аграрних наук України просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року підлягає скасуванню, оскільки судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. В доводах апеляційної скарги Національна академія аграрних наук України зазначає, що ОСОБА_1 було вчинено ряд незаконних дій, які спричинили негативні наслідки для ДП ”ДГ ”Іванівка”, і тому наказ Національної академії аграрних наук України від 06.04.2023 року №86-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”, є законним та обґрунтованим, а позов ОСОБА_1 є безпідставним. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції безпідставно послався на рішення Чернігівського районного суду від 19.12.2022 року у справі №748/1995/22, оскільки дане рішення перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції, і станом на час розгляду даної справи судом першої інстанції, остаточне рішення по справі №748/1995/22, відсутнє. Апелянт вказує, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі, було виконано належним чином шляхом видання наказу №84 від 05.04.2023 року, а тлумачення ОСОБА_1 належного виконання рішення про поновлення на роботі, грунтується на нечинній редакції статті 65 Закону України ”Про виконавче провадження”, при цьому, рішення Чернігівського районного суду від 22.03.2023 року у справі №748/249/23, на підставі якого ОСОБА_1 було поновлено на роботі, оскаржено до апеляційного суду. Національна академія аграрних наук України вважає безпідставними вимоги позову ОСОБА_1 щодо створення належних умов для матеріального забезпечення, організації його праці та допуску до робочого місця, оскільки ОСОБА_1 фактично і наразі перебуває на робочому місці директора, та не звільняв його навіть у період свого відсторонення, тобто, позивач фактично весь час знаходився на робочому місці і працював, не виконуючи розпорядчі документи НААН, та систематично не допускаючи до роботи нового в.о. директора ОСОБА_3 , чим блокував роботу підприємства, в той час, як у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відомості щодо нового керівника ОСОБА_3 .    

У відзиві на апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року. 

В судовому засіданні апеляційного суду представники позивача ОСОБА_1 - адвокат Карпенко В.К. (в режимі відеоконференції), адвокат Підгорний К.Є. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року - залишити без змін. 
  
В судовому засіданні апеляційного суду представники третьої особи - Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’ Фролков В.А., Тихоновський Д.М. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року. 

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , відповідач Національна академія аграрних наук України, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Національної академії аграрних наук України. Згідно приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами та рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2022 року (а.с.59-63, том 1), залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 10.02.2023 року, (і тому відповідно до ч.4 статті 82 ЦПК України, є такими обставинами, що не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом), що 24.09.2021 року що на підставі наказу Національної академії аграрних наук України №389-к ОСОБА_1 було призначено директором ДП ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України з 27.09.2021 року, та укладено з ним контракт з 27.09.2021 року по 27.09.2024 року (а.с.47-51, том 1).
28.09.2021 року до ЄДРПОУ було внесено запис про призначення ОСОБА_1 директором ДП ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України’’.
30.09.2021 року рішенням Київського районного суду м.Харкова у справі №953/16713/21 було поновлено ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора ДП ”ДГ ”Іванівка”. Рішення в цій частині допущено до негайного виконання.
04.10.2021 року приватним нотаріусом Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Шрайбер В.В. було внесено до ЄДРПОУ запис про зміну керівника ДП ”ДГ ”Іванівка”, замість ОСОБА_1 вказано директором ОСОБА_2 
15.11.2021 року, на виконання рішення Київського районного суду м.Харкова від 30.09.2021 року у справі №953/16713/21, в частині негайного виконання, Національною академією аграрних наук України було видано наказ №475-к про поновлення ОСОБА_2 виконуючим обов`язки директора ДП ”ДГ ”Іванівка” з 16.11.2021 року.
В цей же день Національна академія аграрних наук України видала наказ №476-к про звільнення виконуючого обов`язки директора ДП ”ДГ ”Іванівка” ОСОБА_2 з 17.11.2021 року, за п.2 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору.
В той же час, ОСОБА_2 продовжив працювати у ДП ”ДГ ”Іванівка” на посаді виконуючого обов`язки директора з листопада по грудень 2021 року, та з січня по квітень 2022 року, а в травні 2022 року - на посаді директора. Що стосується ОСОБА_1 , то він не значиться в табелях обліку робочого часу, ним, згідно табеля робочого часу за вересень - жовтень 2021 року, відпрацьовано на посаді директора ДП ”ДГ ”Іванівка” 26 днів у вересні 2021 року.
26.07.2022 року Національна академія аграрних наук України видала наказ №193-к, яким ОСОБА_1 було відсторонено від виконання обов`язків директора ДП ”ДГ ”Іванівка” з 26.07.2022 року.
Наказом №249-к від 29.09.2022 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ДП ”ДГ ”Іванівка” 29.09.2022 року, на підставі п.8 статті 36 КЗпП України, зокрема, через порушення ним умов контракту від 24.09.2021 року, а саме, підпунктів ”в”, ”д” пункту 27, у зв`язку з надходженням службової записки віце-президента НААН ОСОБА_4 від 28.09.2022 року про порушення ОСОБА_1 підпунктів ”в”, ”д” пункту 27 умов контракту від 24.09.2021 року, внаслідок допущення ним зменшення обсягів виробництва продукції рослинництва, доведення очолювального ним Державного підприємства до скрутного економічного стану, зростання дебіторської та кредиторської заборгованості, збільшення заборгованості по заробітній платі працівникам, несплати податкової заборгованості, понесені збитки та дії, які призвели до неефективного використання земельних ресурсів, основних фондів та іншого державного майна.
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2022 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 10.02.2023 року, було визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 29.09.2022 року №249-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’.
Рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді було виконано та Наказом НААН від 28.12.2022 року №361-к скасовано наказ від 29.09.2022 року №249-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”.
Наказом НААН від 30.12.2022 року №363-к ОСОБА_1 було звільнено з посади директора, на підставі п.8 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із порушенням пп. ”а”, ”б”, ”ї” п.27 умов контракту від 24.09.2021 року.
Наказом НААН від 30.12.2022 року №364-к було призначено ОСОБА_3 виконуючим обов`язки директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка”.
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.03.2023 року, яке станом на день ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 30.12.2022 року №363-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.
Рішення суду від 22.03.2023 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді було виконано, та наказом НААН від 05.04.2023 року №84-к було скасовано наказ від 30.12.2022 року №363-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”.
Наказом НААН від 06.04.2023 року №86-к ОСОБА_1 було звільнено з посади директора, на підставі п.8 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із порушенням п.27 умов контракту від 24.09.2021 року. Підставою звільнення стала доповідна записка виконуючого обов`язки директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” від 23.03.2023 року №23/3-23.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року, частково задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи не було встановлено доказів порушення позивачем умов укладеного з ним контракту, і тому у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення позивача з посади на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України (підстави, передбачені контрактом). Такого висновку суд першої інстанції дійшов, дослідивши інформацію виконуючого обов`язки директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” від 23.03.2023 року на письмовий запит від 14.03.2023 року, яка стала підставою звільнення ОСОБА_1 06.04.2023 року. В ній містяться дані щодо вчинення ОСОБА_1 протиправних дій (на думку виконуючого обов`язки директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка”), що мали місце у 2021-2022 роках, які вже були предметом розгляду судів при розгляді справ про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора. Щодо підробки документів, про які йдеться у листі виконуючого обов`язки директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” від 23.03.2023 року, наявності кримінальних проваджень за фактом незаконного відчуження ОСОБА_1 великої рогатої худоби та за фактом вирубки лісу, суд першої інстанції зазначив, що факти вчинення кримінального правопорушення встановлюється вироком суду, при цьому, жодного вироку суду не надано. Крім того, надаючи оцінку правомірності оспорюваного позивачем наказу, суд першої інстанції вказав, що даний наказ не містить посилання на підпункт пункту 27 контракту, за яким ОСОБА_1 підлягав звільненню.
Відмовляючи у задоволенні вимог позову ОСОБА_1 в частині щодо зобов`язання відповідача видати нотаріально засвідчений наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’, з одночасним фактичним допуском до роботи, суд першої інстанції зазначив, що згідно вимог діючого законодавства, наказ про поновлення на роботі нотаріального посвідчення не потребує, а після поновлення позивача на посаді, відповідач повинен здійснити допуск його до роботи. Відмовляючи у задоволенні вимог позову ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача видати наказ про поновлення контракту, укладеного зі ОСОБА_1 24.09.2021 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що дія даного контракту поновлювалась кожного разу після скасування відповідачем наказу про звільнення позивача, і строк дії його не закінчився. Позовну вимогу ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці позивача, суд першої інстанції вважав передчасною, та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки після поновлення позивача на посаді за цим рішенням суду, відповідач зобов`язаний буде створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці позивача, згідно норм чинного КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції від 31.05.2023 року про задоволення вимог позову ОСОБА_1 не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування даного рішення суду, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. 

В доводах апеляційної скарги Національна академія аграрних наук України зазначає, що ОСОБА_1 було вчинено ряд незаконних дій, які спричинили негативні наслідки для ДП ”ДГ ”Іванівка”, і тому наказ Національної академії аграрних наук України від 06.04.2023 року №86-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”, є законним та обґрунтованим, а позов ОСОБА_1 є безпідставним.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року, виходячи із наступного. 

Відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України, ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.1, ч.2 статті 5 ЦПК України).

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення прав громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України).

Відповідно до ч.3 статті 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно з пунктом 8 статті 36 КзпП України, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Вирішуючи справу про поновлення на роботі, суд повинен перевірити правові підстави звільнення і дотримання встановленої трудовим законодавством процедури припинення трудового договору, у тому числі, встановити, чи уповноважений орган прийняв рішення про дострокове припинення трудових правовідносин.
Оскільки контракт, як особлива форма трудового договору, за погодженням сторін врегульовує умови трудової діяльності працівника, при вирішенні зазначених питань підлягають урахуванню положення контракту, так як саме на таких умовах працівник погодився вступити у трудові правовідносини.
Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч.1-3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).  

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд першої інстанції, виходячи з того, що до доповідної записки, яка стала підставою для звільнення ОСОБА_1 06.04.2023 року, не надано жодного доказу на підтвердження викладеної в ній інформації щодо вчинення ОСОБА_1 протиправних дій (на думку виконуючого обов`язки директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка”), що мали місце у 2021-2022 роках, і які вже були предметом розгляду судів при розгляді справ про поновлення на роботі позивача, дійшов обґрунтованого висновку про незаконність звільнення ОСОБА_1 , та наявності підстав для задоволення його позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу Національної академії аграрних наук України від 06.04.2023 року №86-к ”Про звільнення ОСОБА_1 ”, та, відповідно, поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України’’.
Надаючи оцінку підставам звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного підприємства ’’Дослідне господарство ’’Іванівка’’, судом першої інстанції обгрунтовано не встановлено доказів порушення позивачем п.27 укладеного з ним контракту. При цьому, як вбачається із п.27 контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, укладеного між Національною академією аграрних наук України та ОСОБА_1 , як керівником, керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном, у тому числі, за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії. Пункт 27 контракту містить 12 підпунктів (а-ї) підстав такого звільнення. Разом з тим, оспорюваний позивачем наказ відповідача не містить в собі посилання на підпункт пункту 27 контракту, за яким ОСОБА_1 підлягав звільненню.
Судом першої інстанції також прийнято до уваги доводи представників позивача відносно того, що ОСОБА_1 був звільнений з посади з 30.12.2022 року, і був поновлений за рішенням суду 05.04.2023 року, а інформація виконуючого обов`язків директора Державного підприємства ’’Дослідне господарство ’’Іванівка’’, яка стала підставною звільнення позивача, датована 23.03. 2023 року, тобто, у хронологічному порядку, ще до поновлення позивача на посаді.

Доводи апеляційної скарги вищезазначених висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року не спростовують.         

Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції безпідставно послався на рішення Чернігівського районного суду від 19.12.2022 року у справі №748/1995/22, оскільки дане рішення перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції, і станом на час розгляду даної справи судом першої інстанції, остаточне рішення по справі №748/1995/22, відсутнє. Апелянт вказує, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі, було виконано належним чином шляхом видання наказу №84 від 05.04.2023 року, а тлумачення ОСОБА_1 належного виконання рішення про поновлення на роботі, грунтується на нечинній редакції статті 65 Закону України ”Про виконавче провадження”, при цьому, рішення Чернігівського районного суду від 22.03.2023 року у справі №748/249/23, на підставі якого ОСОБА_1 було поновлено на роботі, оскаржено до апеляційного суду.  

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року, виходячи із наступного.   

Згідно відомостей із ЄДРСР, ухвалою від 16.08.2023 року у справі №748/1995/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду задовольнив заяву Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України’’ про відмову від касаційної скарги; прийняв відмову Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України’’ від касаційної скарги на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10.02.2023 року; закрив касаційне провадження у справі №748/1995/22 за касаційною скаргою Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України’’ на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10.02.2023 року. 

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 13.07.2023 року прийнято відмову Державного підприємства ”Дослідне господарство ”Іванівка” Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України’’ від апеляційної скарги на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.03.2023 року у справі №748/249/23, та закрито провадження за даною апеляційною скаргою. 

Необхідно зазначити, що суд першої інстанції погодився із доводами відповідача про те, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі від 22.03.2023 року було виконано належним чином, шляхом винесення наказу №84-к від 05.04.2023 року, і тому доводи апеляційної скарги у даній частині є безпідставними.

В доводах апеляційної скарги Національна академія аграрних наук України вважає безпідставними вимоги позову ОСОБА_1 щодо створення належних умов для матеріального забезпечення, організації його праці та допуску до робочого місця, оскільки ОСОБА_1 фактично і наразі перебуває на робочому місці директора, та не звільняв його навіть у період свого відсторонення, тобто, позивач фактично весь час знаходився на робочому місці і працював, не виконуючи розпорядчі документи НААН, та систематично не допускаючи до роботи нового в.о. директора ОСОБА_3 , чим блокував роботу підприємства, в той час, як у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відомості щодо нового керівника ОСОБА_3 .    

З даного приводу необхідно зазначити, що як вбачається із рішення суду першої інстанції від 31.05.2023 року, судом відмовлено у задоволенні вказаної частини заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , а саме, відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці позивача. При цьому, суд вважав дану вимогу заявленого позову передчасною, оскільки після поновлення позивача на посаді за цим рішенням суду відповідач зобов`язаний створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці, згідно норм чинного КЗпП України. 

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Національної академії аграрних наук України підлягає залишенню без задоволення, оскільки її доводи не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.05.2023 року, яке за даних обставин, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року, залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                           Судді: