УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/4063/23 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В. 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника Грабчука Олександра Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15 серпня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 21.04.2023 о 22 год. 50 хв. по вул.Велика Бердичівська, 6, в м.Житомирі, керував автомобілем «Mitsubishi L 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, порушення мови). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне та не об`єктивне дослідження обставин справи. Зокрема зазначив, що у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, що свідчить про штучне створення поліцейськими підстав для ініціювання огляду на стан сп`яніння, а тому такий огляд є недійсним. Крім того, вказує, на інші порушення, допущені працівниками поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №463910 від 21.04.2023 вбачається, що  ОСОБА_1 21.04.2023 о 22 год. 50 хв. по вул.Велика Бердичівська, 6, в м.Житомирі, керував автомобілем «Mitsubishi L 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, порушення мови). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №463910 від 21.04.2023, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння в медичному закладі КНП «ОМСЦ» ЖОР від 21.04.2023; рапортом сержанта поліції поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП Є.Зайця; наявним у матеріалах справи відеозаписом обставин події.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та допустили порушення під час оформлення адміністративних матеріалів, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом обставин події на диску від 21.04.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу, повідомлення причин зупинки і перевірки документів, було доведено, за якими ознаками виникла підозра про його знаходження в стані наркотичного сп`яніння і ці ознаки озвучені останньому та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, На неодноразові пропозиції уповноваженої особи пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився, надавши чітку відповідь – «я не хочу їхати». Також останньому було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, проте від підпису у ньому він відмовився, будь-яких пояснень щодо незаконних дій працівників поліції до протоколу не вносив.
Є безпідставними посилання ОСОБА_1 щодо не складення в його присутності направлення на огляд, оскільки відсутність чи наявність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я - не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовився від такого огляду.
Апелянтом не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст.251 КУпАП. При цьому, слід зазначити, що присутність свідків при проведенні відеофіксації події не є обов`язковою (ст.266 КУпАП). 
Окрім того, є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейські повідомили ОСОБА_1 про заборону подальшого керування. Також, слід зазначити, що не відсторонення водія від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє його від відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким надана об`єктивна та неупереджена оцінка та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд–
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15 серпня 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                  О.М.Галацевич