ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року	Львів	Справа № 380/6820/23 пров. № А/857/18797/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Носа С. П.	
 	Кухтея Р.В.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року (ухвалене у м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді Клименко О.М., дата складання повного тексту рішення – 13 вересня 2023 року) у справі № 380/6820/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, суд- 

ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Лінков Михайло Володимирович звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив суд:
визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з не призначення йому пенсійних виплат за віком;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити йому пенсійні виплати за віком з моменту досягнення ним пенсійного віку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо належного розгляду заяв ОСОБА_1 від 17 березня 2022 року, від 26 вересня 2022 року та від 08 листопада 2022 року про призначення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 17 березня 2022 року, від 26 вересня 2022 року та від 08 листопада 2022 року про призначення пенсії, прийнявши рішення за результатами їх розгляду із врахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 536,80 грн сплаченого судового збору. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що для призначення пенсії особі необхідно особисто звернутися із заявою та оригіналами документів до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) або подати їх через веб-портал. Звертає увагу на те, що позивач отримував пенсію, яка виплачувалася Пенсійним фондом Російської Федерації, як особа, що проживала на території Автономної Республіки Крим. Цей факт свідчить про відсутність підстав для призначення пенсії за законодавством України. Виплату пенсії особам, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим або м. Севастополя, та звернулися щодо виплати пенсії за місцем фактичного проживання на території України, можливо проводити за наявності паперової пенсійної справи та атестату про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем отримання пенсії. Крім цього, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Зважаючи на наведене, за умови надання належним чином сформованої пенсійної справи, отриманої в органах Пенсійного фонду Російської Федерації, в тому числі з документами про припинення виплати пенсії органами Пенсійного фонду Російської Федерації буде розглядатися питання органами Пенсійного фонду України про виплату пенсії позивачу відповідно до законодавства України.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної  скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Про розгляд апеляційної  скарги  позивач повідомлявся шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу зазначену позивачем, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, однак рекомендоване поштове відправлення повернулося неврученим з підстав відсутності адресата за вказаною ним  адресою. 
Відповідно до  ч. 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному  статтею 129  цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
За приведених обставин, позивач вважається повідомленим по розгляд апеляційної скарги.  
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області ухилилося від прийняття рішення, що віднесене до його компетенції, оскільки не прийняло жодного з рішень, які відповідно до вимог абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 повинні бути прийняті за наслідками розгляду заяви особи про призначення пенсії, а саме про призначення або ж про відмову в призначенні пенсії.
Отже, у спірному випадку наявна бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяв позивача від 17 березня 2022 року, від 26 вересня 2022 року та від 08 листопада 2022 року про призначення пенсії, яка з урахуванням наведених вище норм законодавства є протиправною, оскільки не відповідає критеріям правомірної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які визначені частиною другою статті 2 КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до паспорта № 001375090 від 02 січня 2018 року ОСОБА_1 є громадянином України.
Згідно з довідкою від 21 березня 2022 року № 1309-5000441633 позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1 ; фактичним місцем проживання/перебування є: АДРЕСА_2 .
17 березня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив розглянути його документи та призначити пенсію за віком.
Листом від 14 квітня 2022 року № 1300-5202-8/29545 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача на його заяву від 17 березня 2022 року, зокрема про те, що виплату пенсії особам, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим або м. Севастополя, та звернулися щодо виплати пенсії за місцем фактичного проживання на території України, можливо проводити за наявності паперової пенсійної справи та атестату про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем отримання пенсії. Крім цього, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області будуть вживатися заходи для забезпечення позивачу виплати пенсії за законодавством України після завершення воєнного стану.
26 вересня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив призначити йому пенсію в Україні у місті Львові. До заяви долучив скан-копії таких документів: паспорта громадянина України; картки платника податків; військового квитка; атестата про середню освіту; диплома (дублікат); трудової книжки; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Листом від 24 жовтня 2022 року № 15282-15150/Л-52/8-1300/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача на його заяву від 26 вересня 2022 року, зокрема про те, що для призначення пенсії позивачу необхідно особисто звернутися із заявою та документами до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) або подати їх через веб-портал.
08 листопада 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Личаківський відділ) із заявою, в якій просив призначити йому пенсію в Україні у місті Львові. До заяви долучив скан-копії таких документів: паспорта громадянина України; картки платника податків; військового квитка; атестата про середню освіту; диплома (дублікат); трудової книжки; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Листом від 08 листопада 2022 року № 17492-17938/Л-52/8-1300/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача на його заяву від 08 листопада 2022 року, зокрема про те, що роз`яснення щодо виплати пенсії за фактичним місцем проживання на території України йому надано листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14 квітня 2022 року № 1300-5202-8/29545, а відтак призначити пенсію за законодавством України підстави відсутні.
Позивач, вважаючи незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, звернувся з цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Пунктом 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Отже, підставою для повідомлення заявника про призначення/відмову в призначенні пенсії може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.
Водночас, за результатами розгляду заяв позивача від 17 березня 2022 року, від 26 вересня 2022 року та від 08 листопада 2022 року про призначення пенсії не прийняв жодного рішення з числа тих, що передбачені зазначеними нормами (про призначення або ж про відмову в призначенні пенсії).
Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач всупереч вимогам абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 не розглянув по суті заяви позивача про призначення пенсії, а протиправно розглянув їх у порядку Закону України «Про звернення громадян», не прийнявши жодного рішення, за наявності імперативного обов`язку таке рішення прийняти.
Аналізуючи листи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14 квітня 2022 року № 1300-5202-8/29545, від 24 жовтня 2022 року № 15282-15150/Л-52/8-1300/22 та від 08 листопада 2022 року № 17492-17938/Л-52/8-1300/22 апеляційним судом встановлено, що відповідач не здійснював розгляд документів позивача для визначення права на призначення пенсії.
При цьому, як встановлено судом з вказаних листів ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач наполягає, що документи позивача мають розглядатися за процедурою, встановленою Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1.
Враховуючи посилання відповідача на Порядок № 22-1, суд зазначає, що відповідно до пункту 1.1 зазначеного Порядку, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал або засоби Порталу Дія) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив призначити йому пенсію в Україні у місті Львові. До заяви долучав скан-копії таких документів: паспорта громадянина України; картки платника податків; військового квитка; атестата про середню освіту; диплома (дублікат); трудової книжки; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Згідно із пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявами, у яких просив відповідача призначити пенсію за віком. Отже, відповідачем заява в частині питання призначення пенсії не вирішена, рішення за наслідками розгляду заяв не прийняте, що є порушенням права позивача на повний, всебічний та об`єктивний розгляд його документів.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.02.2023 у справі № 160/10018/19, від 24.09.2020 № 361/1348/17 та від 04.12.2019 № 804/3217/18.
Покликання відповідача на те, що заява про призначення пенсії не відповідає встановленій формі і не може бути підставою для призначення пенсії є безпідставними, оскільки невідповідність заяви встановленій формі за наявності у ній необхідної інформації та наявності у відповідача відповідних документів не може бути підставою для позбавлення права на пенсійне забезпечення, за наявності підстав для його призначення.
Доводи відповідача, що рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 за законодавством України може бути прийнято за наявності належним чином сформованої пенсійної справи, а також документів, що підтверджують припинення виплати пенсії органами Пенсійного фонду російської федерації, не є законодавчо встановленою підставою для відмови у призначенні, поновленні виплати пенсії за новим місцем проживання пенсіонера, а тим, більше відповідачем не з`ясовано питання та не встановлено факту виплати пенсії позивачу пенсійними органами російської федерації.
Крім цього, відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення. Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №308/3864/17.
Також, колегія суддів зауважує, що сама умова щодо витребування пенсійної справи від уповноважених органів рф встановлює для громадян України, що проживають або проживали на тимчасово окупованій території додаткову, не передбачену законами України вимогу для отримання пенсії, а враховуючи розірвання дипломатичних відносин з рф, звернення органів ПФ України до компетентних органів рф для витребування пенсійної справи є неможливим, що взагалі позбавляє таких осіб можливості отримувати пенсію, що, в свою чергу, порушує їх гарантоване Конституцією України право власності та право на соціальний захист.
Отже, наведені скаржником обставини не є перешкодою для виконання відповідним органом Пенсійного фонду покладеного на нього обов`язку розглянути по суті подану позивачем заяву і прийняти відповідне рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №  380/6820/23 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос