П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2304/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С. 
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
06 грудня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду  в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 27.01.2023 №221350000402, зобов`язати зарахувати до стажу державної служби періоди роботи з 03.08.1981 по 17.07.1987, з 07.12.1999 по 29.09.2000 та з 01.05.2016 по 24.01.2023, та зобов`язати перевести на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.05.2023 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від    27.01.2023   № 221350000402.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби, що враховується для призначення пенсії, періоди її роботи на відповідних посадах
з 03.08.1981 по 17.07.1987,
з 07.12.1999 по 29.09.2000,
з 01.05.2016 по 24.01.2023,
та призначити з 25.01.2023 пенсію по інвалідності   державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993, з урахуванням довідок про складові заробітної плати   від 25.01.2023   № 89-Ф, № 94-Ф, провівши перерахунок виплаченої пенсії з урахуванням раніше проведених    ОСОБА_1   виплат.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що орган Пенсійного фонду, розглядаючи заяву позивачки, повинен був вирішити питання щодо зарахування спірних періодів роботи до стажу державної служби з метою   призначення пенсії. У той же час, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у   оскарженому рішенні   питання про зарахування або незарахування до стажу державної служби вищезгаданих періодів роботи ОСОБА_1 не вирішувалось, зважаючи на що рішення прийняте фактично без наведення відповідних вмотивованих обґрунтувань. Вказане свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.   
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що станом на 25.01.2023 позивачка не досягла пенсійного віку. Такого виду і умов пенсійного забезпечення, як призначення пенсії державного службовця по інвалідності після набрання чинності Законом №899 не передбачено.
Вказано, що спірні періоди роботи позивача не зараховуються до стажу роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Через відсутність 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, підстав для врахування довідки від 25.01.2023 № 89-Ф про складові заробітної плати немає.
Станом на 01.05.2016 стаж державної служби становить 9 років 4 місяці 6 днів (з 25.12.2006 по 01.05.2016). 
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що  їй призначено другу групу інвалідності у період перебування на державній службі, стаж державної служби становить понад 10 років, відтак позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до положень статті 37 Закону № 3723-XII.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 24.07.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 з 03.10.2018 призначено пенсію по інвалідності відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".   Позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
25.01.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію по інвалідності державного службовця згідно з Законом України "Про державну службу" з урахуванням довідок від 25.01.2023 № 89-Ф, № 94-Ф.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.01.2023   №221350000402 у задоволенні заяви відмовлено. Вказане рішення обгрунтоване тим, що відповідно до п. 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889 - VIII від 10.12.2015 втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723- XII від 16.12.1993 крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10, 12 цього розділу. Пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889 - VIII надане право державним службовцям, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII. Пенсії по інвалідності призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як передбачено статтею 90 Закону № 889-VIII.
Про підстави відмови позивачку також інформовано листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.02.2023, де пенсійний орган зазначив, що стаж ОСОБА_1 становить 9 років 4 місяці 6 днів (зарахований період з 25.12.2006 по 01.05.2016).
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 :
- 03.08.1981 - зараховано на посаду бухгалтера постійно в Держбанк СРСР;
- 16.08.1982 - звільнено у зв`язку з переводом до Старокостянтинівського відділення Державного банку за згодою керівників;
- 17.08.1982 - призначена на посаду бухгалтера;
- 04.10.1984 - призначена на посаду старшого бухгалтера;
- 17.07.1987- звільнено за власним бажанням;
- 07.12.1999 - прийнята на посаду державного податкового інспектора відділу прямих, непрямих податків та відрахувань до державних цільових доходів, тимчасово, на конкурсній основі;
- 07.12.1999 - прийнята присяга державного службовця згідно Закону України "Про державну службу";
- 01.02.2020 - присвоєно спеціальне звання "інспектор податкової служби ІІІ рангу";
- 29.09.2000 - звільнена з посади державного відділу оподаткування юридичних осіб;
- 01.04.2016 - призначена на посаду завідувача бюджетно-фінансового сектору - головного бухгалтера за переведенням;
- 01.05.2016 - присвоєно ранг державного службовця;
- 25.04.2017 - переведена на посаду начальника фінансово-економічного відділу - головного бухгалтера відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державну службу";
- 28.02.2018 звільнена з посади начальника фінансово-економічного відділу - головного бухгалтера Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області;
- 01.03.2018 - призначена на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку фінансово-економічного управління по переводу;
- 07.09.2022 - звільнена з посади за згодою сторін;
- 08.09.2022 - призначена на посаду заступника начальника відділу внутрішнього аудиту;
- 24.01.2023 - звільнена з посади заступника начальника відділу внутрішнього аудиту за згодою сторін.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
До 01.05.2016 суспільні відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).
З   01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), у Прикінцевих та перехідних положеннях якого визначено, що Закон України №3723-ХІІ втратив чинність   крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.
Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
У ч. 1 статті 37 Закону № 3723-XII зазначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ч. 9 статті 37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, яким встановлено   інвалідність I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина десята статті 37 Закону № 3723-XII).
Отже з ч. 9 статті 37 Закону №3723-XII можна дійти висновку, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV:
- особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років; або
- особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.
Таким чином, закон не пов`язує можливість призначення вказаної пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення конкретного віку. 
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).
В апеляційній скарзі скаржник вказує про те, що спірні періоди роботи позивача не зараховуються до стажу роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому станом на 01.05.2016 стаж державної служби становить 9 років 4 місяці 6 днів (з 25.12.2006 по 01.05.2016). 
Щодо періоду роботи з 03.08.1981 по 17.07.1987 у Кам`янець-Подільському та Старокостянтинівському відділеннях   Держбанку, слід вказати наступне.
Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (далі - Порядок № 283) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. Згідно з переліком державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, до стажу державної служби зараховується робота (служба): Держбанк СРСР, Зовнішекономбанк СРСР, Будбанк СРСР, Промбудбанк СРСР, Агропромбанк СРСР, Житлосоцбанк СРСР, Ощадний банк СРСР, їх республіканські банки (контори), крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення.
У наявній у матеріалах справи копії трудової книжки зазначено, що ОСОБА_1 працювала бухгалтером у  Держбанку СРСР.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку № 637).
Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а сформулював висновок про те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження у реалізації конституційного права особи на соціальний захист.
Отже періоди роботи позивачки на посаді бухгалтера з 03.08.1981 по 17.07.1987 у Кам`янець-Подільському та Старокостянтинівському відділеннях Держбанку підлягають зарахуванню до стажу державної служби, у тому числі для призначення пенсії на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993.
Стосовно  періоду роботи з 07.12.1999 по 29.09.2000 колегія суддів зазначає наступне.   
Згідно з п. 342.4 ст.342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. 
Відповідно до ст. 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Таким чином, посадові особи Державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах повинен зараховуватись до стажу державної служби, який дає право на пенсію.
Аналогічні висновки були викладені Сьомим апеляційним адміністративним судом у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 17.07.2023 у справі № 560/6333/23, від 26.09.2023 у справі № 560/1814/23.
Таким чином, період роботи позивачки на посадах у органах Державної податкової служби з 07.12.1999 по 29.09.2000 повинен бути зарахований до стажу державної служби.
Щодо періоду роботи з 01.05.2016 по 24.01.2023, відсутні підстави для незарахування його до стажу державної служби, оскільки будь-яких неточностей у записах трудової книжки не виявлено.
Отже матеріалами справи підтверджується, що позивачці призначено другу групу інвалідності у період перебування її на державній службі, стаж державної служби становить понад 10 років, відтак позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до положень статті 37 Закону № 3723-XII.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.
Щодо доводів скаржника про дискреційні повноваження пенсійного органу суд зазначає наступне.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов (що є у спірному випадку) відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Крім цього спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Слід зазначити, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. 
Положенням ч.3 ст.245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Отже, застосування судом першої інстанції способу захисту як зобов`язання призначити позивачу пенсію неможливо вважати втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу вчинити дії, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, яке було предметом судового розгляду у межах цієї справи.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.