УХВАЛА
 
26 жовтня 2023 року
м. Київ
справа № 314/2798/20
провадження № 61-14992 ск23
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційні скарги  ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня 2023 року тапостанову Запорізького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Вільнянського міжрайонного району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Вільнянського міжрайонного району електричних мереж (далі -                                     ПАТ «Запоріжжяобленерго») звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просило стягнути з  ОСОБА_1 насвою користьзаборгованість за фактично спожиту електричну енергію за період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2019 року у розмірі 42 627,54 грн.
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня               2023 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду                від 25 вересня 2023 року, позов ПАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено.Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 42 627,54грн.
20 жовтня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд»,                а 23 жовтня 2023 року - через «Скриню» ОСОБА_1 подала касаційні скарги на вказані судові рішення, у яких просила їх скасувати.
Вивчивши касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вони подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
Пунктом 1 та 2 частини четвертої статті 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин.
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Ціна позову у цій справі становить 42 627,54 грн, яка станом на 01 січня              2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684*100=268 400), тому в силу вимог закону ця справа є малозначною за ціною позову. 
У касаційних скаргах заявник посилається на випадки, передбачені підпунктами «а», «б», «в» і «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційні скарги стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявник у касаційних скаргах не довела факт існування суперечності висновків суду першої та апеляційної інстанцій відносно судової практики Верховного Суду у справах з ідентичними фактичними обставинами. Доводи заявника полягають у її незгоді з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, однак не обґрунтовують фундаментальність вирішених у справі правових питань. 
Посилання заявника на те, що вона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи є безпідставними, оскільки касаційні скарги не містять інформації, при розгляді якої саме іншої справи, заявник позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням. 
Також, ОСОБА_1 посилається на те, що ця справа становить значний суспільний інтерес та має для неї виняткове значення, оскільки вона має оклад близько 7 000,00 грн, однак у зв`язку із ковідом та війною доходи мають не стабільний характер, є особою з інвалідністю 3 групи у віці 57 років, розмір пенсії значно менший за стягнуту судом суму, яка є для неї значною.
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційних скарг, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження. Зазначені заявником доводи зводяться до незгоди особи, яка подала касаційні скарги, з оскаржуваними судовими рішеннями про стягнення заборгованості тапереоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України). 
Разом з тим, перевіривши доводи касаційних скарг про те, що ця справа віднесена судом першої інстанції до категорії малозначних помилково, Верховний Суд оцінює їх критично, оскільки суд першої інстанції не відносив цю справу до категорії малозначних (ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області                        від 18 грудня 2020 року), так як ця справа є малозначною за ціною позову в силу вимог закону та може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.
Інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в цій справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційних скаргах не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
ОСОБА_1 реалізувала своє право на апеляційний перегляд цієї справи.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження відповідають Конституції України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_1 подала касаційні скарги на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду                        від 25 вересня 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Вільнянського міжрайонного району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                              О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара