ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 жовтня 2023 року
м. Київ
справа № 734/4331/18
провадження № 51-5263км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі
головуючого                       ОСОБА_1 ,  
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_4 ,
прокурора                           ОСОБА_5 ,
захисника                            ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 9 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018270130000450, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК, такого, що судимості не має, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3 ст. 186 КК - на строк 4 роки; за ч. 3 ст. 187 КК - на строк вісім років з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією усього належного йому майна. 
Цим же вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 9 липня 2018 року приблизно о 17:00 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідування особою, перебуваючи в с. Шуляки Козелецького району Чернігівської області, маючи умисел на здійснення викрадення чужого майна, через вхідні двері проник до житлового будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою відкритого викрадення чужого майна, застосував насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, а саме наніс ОСОБА_8 декілька ударів руками по тулубу та руках, чим спричинив останній тілесні ушкодження, внаслідок чого відкрито заволодів грошовими коштами та майном потерпілої, заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 3590 грн.
У подальшому  ОСОБА_7 1 серпня 2018 року приблизно о 17:30 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в с. Шуляки Козелецького району Чернігівської області, маючи умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання їх суспільно-небезпечних наслідків, через вхідні двері проник до житлового будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , де реалізовуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном застосував насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, а саме наніс ОСОБА_9 не менше десяти ударів руками, ногами та дерев`яною палицею по тулубу, руках та ногах потерпілого, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого заволодів майном потерпілого та зник з місця події, спричинив останньому матеріальних збитків на загальну суму 580 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7  6 вересня 2018 року приблизно о 18:00, перебуваючи в с. Косачівка Козелецького району Чернігівської області, маючи умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання їх суспільно-небезпечних наслідків, через вхідні двері проник до житлового будинку ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 , де реалізовуючи свій умисел направлений на заволодіння чужим майном, застосував насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, а саме наніс ОСОБА_10 не менше 3-х ударів руками, ногами, дерев`яною палицею по тулубу та руках потерпілого, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого заволодів грошовими коштами та майном останнього та зник з місця події, завдавши ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 12 731,15 грн.
Окрім цього органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у тому, що він у порушення Постанови ВРУ №2471 від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», у невстановлений у ході досудового розслідування час та місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав в житловому будинку за місцем свого проживання ( АДРЕСА_5 ), 13 патронів, які є боєприпасами, придатними для стрільби, до їх вилучення 8 вересня 2018 року працівниками поліції під час обшуку. 
Апеляційний суд ухвалою від 16 серпня 2021 року залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника, а вирок суду - без зміни.
Верховний Суд постановою від 4 серпня 2022 року частково задовольнив касаційну скаргу захисника, скасував ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Апеляційний суд ухвалою від 9 лютого 2023 року залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника, а вирок суду - без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи, просить скасувати судові рішення, а кримінальне провадження щодо  ОСОБА_7 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК. Вказує на те, що висновки судів попередніх інстанцій про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень побудовані на доказах, які отримані з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час судового розгляду не впізнали в засудженому особу, яка вчинили проти них злочини. Зазначає, що протокол обшуку автомобіля від 8 вересня 2018 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання від 7 та 11 вересня 2018 року є недопустимими доказами, оскільки вказані докази отримані з порушенням вимог КПК. 
Позиції учасників судового провадження
Захисник підтримала касаційну скаргу та просила її задовольнити. Прокурор заперечував проти її задоволення.
 
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Як установлено частинами 1, 2 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. Можливості скасування судових рішень через невідповідність їх висновків фактичним обставинам кримінального провадження або неповноту судового розгляду, чинним законом не передбачено.
З касаційної скарги вбачається, що захисник, крім іншого, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, тоді як перевірку цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесено.
Разом з тим, за результатами перевірки судових рішень у порядку касаційної процедури у межах передбачених законом повноважень Судом не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК вказані висновки ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджено доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду й оціненими судом згідно зі ст. 94 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду засуджений ОСОБА_7  свою вину в вчиненому не визнав та пояснив, що до 8 вересня 2018 року проживав у будинку батька в м. Носівка Носівського району Чернігівської області. Вилучені в ході обшуку речі: патрони, медалі вважає, що йому підкинули. Матір на час обшуку була у батька, вдома нікого не було. Автомобіль, на якому його було затримано за договором оренди був оформлений на старшого сина. У день, коли його затримали, він їздив до м. Києва, за кермом був його знайомий. По дорозі автомобіль зупинили співробітники поліції. Його (ОСОБА_7 ) одразу витягли з автомобіля та вдягли кайданки. Автомобіль залишився на узбіччі, його ніхто не опечатував. Потім його повезли до Козелецького управління поліції, де до ранку били, змушуючи визнати вину, давали підписувати чисті листки паперу. З приводу його побиття захисник писала скаргу. Вудочки, що знайшли в автомобілі під час обшуку належать йому. Документи потерпілого ОСОБА_10 йому в автомобіль підкинули співробітники поліції. На час скоєння інкримінованих йому злочинів він був удома, до с. Шуляки та с. Косачівка він не їздив. Про те, що його родичі їздили до потерпілих та відшкодували шкоду, йому нічого не відомо. З приводу знайдених відбитків його пальців рук в будинках потерпілих у с. Шуляки та с. Косачівка, пояснив, що повторно відбитки пальців у нього відбирали на скотч за відсутності захисника, тому могли підробити докази. Палить цигарки «Мальборо», палив за столом з поліцейськими при допиті, недопалки залишив у попільничці.
Незважаючи на невизнання засудженим вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що його вина частково знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і відображена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою.
Зокрема, обґрунтовуючи висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 по епізоду грабежу, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я особи, що зазнала нападу (потерпілої ОСОБА_8 ) місцевий суд послався на:
-            показання потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 9 липня 2018 року приблизно о 17:00 коли вона відпочивала, до будинку зайшов незнайомий чоловік середнього зросту, не назвавши себе, запропонував винести лічильник світла з хати на вулицю, повідомив, що ця послуга коштуватиме 600 грн. З чоловіком була ще жінка, яка перебувала в іншій кімнаті. Вона відповіла чоловікові, що у неї не має таких грошей. Тоді той чоловік ударив її рукою, від чого вона впала на диван, після чого повідомила чоловіку, що у шафі є 200 грн однією купюрою та віддала їх йому. Потім той чоловік сам відкрив шафу, повикидав звідти речі, в речах забрав ще 200 грн, а також забрав 3000 грн, які були в чобітку в шафі. Вона боялась погроз, щоб її не вбили, тому віддала гроші. Мобільний телефон, який лежав біля неї на дивані чоловік також забрав. Після того, як чоловік пішов, виявила, що її палиця переламана навпіл. Наступного дня виявили зникнення вудочок. Також повідомила, що до неї приїжджали адвокат та батько засудженого, їй нічого не пропонували, показували якісь фотографії. У судове засідання її та інших потерпілих привезли родичі засудженого;
-            показання потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що проживає в АДРЕСА_2 , є співмешканцем ОСОБА_8 9 липня 2018 року з 6:00 до 21:00 пас корів. Коли повернувся додому співмешканка була знервована, сказала, що приходили жінка та чоловік забрали гроші та мобільний телефон. На веранді у нього стояли вудочки, марки та назви не пам`ятає. Їх пропажу помітили наступного дня після крадіжки;
-            показання свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона сусідкою потерпілої ОСОБА_8 . Приблизно о 19:30 вона дізналася від людей, що ОСОБА_8  побили, забрали гроші. Десь після обіду того дня бачила, що біля хвіртки ОСОБА_8 стояв автомобіль сіруватого кольору. А уже близько 20:00 того вечора свідок була понятою при проведенні огляду господарства ОСОБА_8 , поліція все оглядала, вилучали відбитки пальців з шафи, їх поклали до поліетиленового пакета та опечатали, біля входу до веранди знайшли недопалки цигарок. По закінченню все прочитали та поставили свої підписи;
-            показання свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що потерпіла є його сусідкою, бачив, що після обіду біля її двору стояв автомобіль сріблястого кольору, на передньому номерному знаку перші букви вказували, що автомобіль з київського регіону, він ще подумав, що неї приїхала донька, яка проживає у Київській області. Увечері дізнався про пограбування сусідів;
-            дані, які містяться у протоколі огляду місця події від 9 липня 2018 року, згідно якого у ході огляду господарство, розташованого по АДРЕСА_2 , біля входу до будинку на землі виявлено та вилучено два недопалки цигарок марки «Мальборо»; під час огляду шафи з одягом, яка розташована в правому ближньому куті кімнати № 1, виявлено та вилучено сліди пальців рук. В лівій стороні кімнати № 1 виявлено та вилучено дві частини дерев`яної палиці;
-            дані, які містяться у висновку судової імунологічної експертизи № 133(б) від 22 грудня 2018 року, згідно якого виявлена на недопалках цигарок марки «Мальборо» слина (об`єкти №1,2) може належати підозрюваному ОСОБА_7 ;
-            дані, які містяться у висновку судово-трасологічної експертизи № 1199 від 24 жовтня 2018 року, згідно якого слід пальця руки розміром 23x15 мм, зафіксований на додатку до протоколу огляду місця події від 9 липня 2018 року, проведеного за фактом відкритого заволодіння майном ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , залишений безіменним пальцем правої руки особи, дактилокарта якого заповнена на ім`я ОСОБА_7 ;
-            дані, які містяться у висновку судової імунологічної експертизи № 563 від 23 листопада 2018 року, згідно якого на фрагменті дерев`яної палки №1(об.№1) та на фрагменті дерев`яної палки №2 (об.№2), вилучених при огляді місця події в АДРЕСА_2 , виявлений піт, походження антигену А у якому за ізосерологічною системою АВ0 не виключається за рахунок поту громадянина ОСОБА_7 (група А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В), лише в якості домішку.
Обґрунтовуючи висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 по епізоду розбою, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (потерпілого ОСОБА_9 ) місцевий суд послався на:
-          дані, які містяться у заяві ОСОБА_9 від 1 серпня 2018 року, у якій він просить допомоги у встановленні невідомих чоловіка та жінки, які 1 серпня 2018 року з 17:30 по 18:00 перебуваючи у його будинку заволоділи мобільним телефоном;
-          дані, які містяться у протоколі огляду місця події від 4 серпня 2018року, згідно якого,  ході господарства у АДРЕСА_2 біля  господарства на дорозі та узбіччі біля паркану виявлено два повздовжні сліди від коліс автомобіля. У будинку під час огляду вилучено слід пальців рук з холодильника кімнати №1 та дерев`яну палицю для ходьби з кімнати №2;
-          дані, які містяться у висновку судово-медичної експертизи № 79 від 2 серпня 2018 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено легкі тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, та які могли бути спричиненими внаслідок дії тупого предмета (предметів) по механізму удару, внаслідок нанесення неодноразових (в кількості не менш як 10 -ти) ударів руками, ногами в тому числі і дерев`яною палкою в строк 1 серпня 2018 року. Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, наявні тілесні ушкодження не могли бути отриманими внаслідок падіння ОСОБА_9 з положення стоячи, з висоти власного зросту на тверду поверхню. ОСОБА_9 в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень міг знаходиться як у вертикальному, або близькому до нього положенні, так і в горизонтальному положенні;
-          дані, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 вересня 2018 року, у ході якого потерпілий ОСОБА_9 за рисами обличчя впізнав особу на фотознімку № 4, на якому зображено ОСОБА_7 , який здійснив пограбування 1 серпня 2018 року;
-          показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 1 серпня 2018 року близько 17:00 він їхав велосипедом на роботу в с. Шуляки, неподалік ферми йому назустріч їхав автомобіль «SKODA Octaviy», сріблястого кольору, номер НОМЕР_1 далі здається цифри 23. На досудовому слідстві він точно зазначив номер, а зараз уже не пам`ятає. Хто був за кермом автомобіля він не дивився, свідку здалося, що водій не знав дороги, бо їхав прямо на свідка. Автомобіль їхав в напрямку с. Патюти із с. Шуляки. Днів через два чи три співробітники поліції їздили по селах, опитували людей про цей автомобіль.
Обґрунтовуючи висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 по епізоду розо розбою, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (потерпілого ОСОБА_10 ) місцевий суд послався на:
-            дані, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 7 вересня 2018 року від ОСОБА_10 , згідно якої 6 вересня 2018 року невстановлена особа ромської національності чоловічої статі проникла до його будинку в АДРЕСА_4 та спричинивши тілесні ушкодження , заволодів мобільним телефоном «Bravis» та грошима у сумі 12 000 грн;
-            дані, які містяться у протоколі огляду місця події від 7 вересня 2018 року, проведеним за ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2018 року, згідно якого було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_4 . В ході огляду вилучено капронову мотузку, сліди рук із шафи, сліди рук із банок, сліди рук з холодильника, папірець від відривного календаря, протектор шин;
-            дані, які містяться у висновку судово-трасологічної експертизи №1199 від 24 жовтня 2018 року, згідно якого три сліди пальців однієї руки розмірами 21x11 мм, 20x12 мм, 23x13 мм. вилучені з поверхні банки та зафіксовані на таблиці до протоколу огляду місця події від 7 вересня 2018 року, проведеного за фактом відкритого заволодіння майном ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 залишені відповідно вказівним, середнім і безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якого заповнена на ім`я ОСОБА_7 ;
-            дані, які містяться у висновку судово-медичної експертизи № 100 від 12 вересня 2018 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок дії тупих предметів по механізму удару та могли бути заподіяними внаслідок нанесення неодноразових в кількості не менш як 3-х ударів руками, ногами в тому числі дерев`яною палицею. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, вважається, що вони не могли бути отриманими внаслідок одноразового падіння потерпілого з положення стоячи, з висоти власного зросту на площину. Давність спричинення тілесних ушкоджень як кожного окремо так і в своєму сполученні може відповідати строку 6 вересня 2018 року. Наявні тілесні ушкодження в сукупності відносяться, за ступенем тяжкості  відносяться до легких;
-            дані які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 7 вересня 2018 року, у ході якого потерпілий ОСОБА_10 у присутності двох понятих, за рисами обличчя впізнав особу на фотознімку № 4, як особу, яка здійснила на нього напад. З протоколу вбачається, що на фото №4 зображено ОСОБА_7 ;
-            дані, які містяться у протоколі огляду місця події від 7 вересня 2018 року, у ході якого була оглянута дерев`яна палиця, яку добровільно надав потерпілий ОСОБА_10 та повідомив, що нею ударив невідому особу. Палиця довжиною 105 см в діаметрі 3 мм, яка перебуває у випрямленому стані, кора на якій частково відпала через її довготривале використання та частково забруднена. У ході огляду палицю вилучено;
-            дані які містяться у протоколі обшуку від 8 вересня 2018 року, проведеного за ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 7 вересня 2018 року, в ході якого проведено обшук автомобіля «SKODA Octaviy», державний номерний знак НОМЕР_2 в якому на задній поличці автомобіля виявлено чоловічу спортивну кофту сіро-чорного кольору та жіночу в`язану кофту темно-сірого кольору з візерунками, на задньому сидінні автомобіля виявлено білу чоловічу кепку, під переднім водійським сидінням виявлено документи: трудова книжка колгоспника на ім`я ОСОБА_10 , чорнобильське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 ; військовий квиток НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 ; ідентифікаційний код № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 , у бардачку автомобіля виявлено жовті жіночі буси, металевий ключ, під магнітолою на поличці виявлено пачку цигарок «Мальборо», на водійському сидінні автомобіля виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SKODA Octaviy», державний номерний знак НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 . В ході обшуку вилучено автомобіль марки «SKODA Octaviy».
Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про вчинення  ОСОБА_7 :
 -грабежу, поєднаному з насильством, яке є небезпечним для здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло; 
 - розбою, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи потерпілого ОСОБА_9 , поєднаному з проникненням до житла; 
 - розбою, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме потерпілого ОСОБА_10 , вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаного з проникненням до житла; 
та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. При цьому всім наявним доказам суд відповідно до вимог КПК дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Щодо пояснень свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суд зазначив, що їх показання не підтверджується і не спростовується вина обвинуваченого, однак підтверджується той факт, що чоловік та жінка ромської національності на автомобілі іноземного виробництва сріблястого кольору 6 вересня 2018 року були в с. Косачівка Козелецького району Чернігівської області, чоловік носив темний кашкет.
При цьому суд дійшов висновку про необхідність виключення з обвинувачення заволодіння ОСОБА_7 риболовецькими вудочками марок «Maestro», марки «Mithell» та телескопічною вудочкою, які належать ОСОБА_11 , оскільки обвинувачення у цій частині не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, потерпілий у судовому засіданні заперечив, що вудочки, вилучені в автомобілі, який користувався обвинувачений, належать йому, інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого у цій частині суду не надано.
Щодо висунутого ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК то суд зазначив, що причетність ОСОБА_7 до даного злочину органом досудового слідства недоведена, оскільки суду не надано належних доказів проте, що останній проживає у будинку АДРЕСА_5 , де під час обшуку було виявлено та вилучено патрони та має відношення до знайдених там боєприпасів.
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 419 КПК належним чином розглянув викладені в апеляційній скарзі захисника доводи, які є аналогічними з наведеними у касаційній скарзі, дав на них вичерпні відповіді і, навівши підстави прийнятого рішення, залишив вирок місцевого суду без змін, а заявлені апеляційні вимоги про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК - без задоволення. При цьому порушень процесуального порядку збирання, дослідження та оцінки наведених судом у вироку доказів апеляційним судом не встановлено. 
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо кваліфікації дій винного за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 287 КК, виду й розміру покарання, призначеного  ОСОБА_7 .
Також колегія суддів погодилася з висновками місцевого суду щодо виправдання ОСОБА_7 в частині пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК та зазначила, що таке виправдання свідчить про повноту судового розгляді та об`єктивність і неупередженість суду.
На виконання вказівок, зазначених у постанові Верховного Суду від 4 вересня 2022 року, апеляційним судом було досліджено відеозапис опитування адвокатом ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_10 в присутності громадян ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . При цьому вказаному доказу було надано відповідну оцінку.
Зокрема колегія суддів зазначила, що проникнення адвокатом  ОСОБА_6  в помешкання потерпілого  ОСОБА_10 було здійснено без його добровільної згоди, а під час так званого «впізнання» він не був попереджений про своє право не давати показань, не роз`яснені права, передбачені ст. 55 КПК, пред`явлення потерпілому копії протоколу впізнання фактично було повторним впізнанням однієї і тієї ж особи, а згідно ч.6 ст. 228 КПК проведене вже впізнання за фотознімками виключає можливість пред`явлення тієї ж особи для впізнання.
Також апеляційний суд вказав на те, що потерпілому ОСОБА_10 було надано для огляду неякісну ксерокопію протоколу впізнання, що унеможливлювало ним упізнати на ній когось. До того ж останній був людиною похилого віку, з моменту нападу на нього пройшло більше 1 року і упізнати за таких обставин свого нападника йому було важко.
Крім цього колегія суддів вказала на те, що сторона обвинувачення хоч і відкрила стороні захисту матеріали кримінального провадження 27 листопада 2018 року, проте сторона захисту не повідомила, що володіє доказами на користь обвинуваченого. Це питання постало в судовому засіданні тільки 21 листопада 2019 року, після смерті потерпілого ОСОБА_10 30 вересня 2019 року і такі дії сторони захисту колегія суддів розцінила як такі, що спеціально сплановані, аби було неможливо допитати потерпілого в суді.
Відтак, з врахуванням вищенаведеного апеляційний суд визнав вказаний доказ неналежним і недопустимим. 
Також предметом перевірки апеляційного суду були доводи сторони захисту про незаконність дій працівників правоохоронних органів відносно ОСОБА_7 .
Колегія суддів зазначила, що слідчим П`ятого слідчого відділу Державного бюро розслідувань від 1 листопада 2022 року було розслідуване кримінальне провадження у зв`язку з заявою ОСОБА_7 про застосування до нього недозволених методів ведення слідства. Постановою від 1 листопада 2022 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю у діях службових осіб ГУНП в Чернігівський області складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК 
Даючи оцінку цій постанові, колегія суддів зауважила, що у справі немає жодного доказу обвинувачення, який би був отриманий з безпосередньою участю обвинуваченого, який не давав ніяких пізнавальних показань, не видавав ніяких предметів, не співробітничав за слідством. Його участь як обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні була максимально пасивною, а тому заяви ОСОБА_7 про незаконні методи ведення слідства колегія суддів розцінила як такі, що направлені на покращення його становища.
Щодо доводів сторони захисту про те, що протокол обшуку автомобіля є неналежним та недопустимим доказом, оскільки вказану слідчу дію було проведено з порушенням права засудженого на захист, то колегія суддів зазначила, що обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді. При обшуку були присутні поняті, які ніяких зауважень і застережень при його проведенні не заявили. Крім того, при проведенні обшуку був присутній прокурор. Присутність чи відсутність ОСОБА_7 при проведенні обшуку ніякого значення не має, адже він ні у який спосіб не міг би змінити порядок і процедуру обшуку і якимось чином вплинути на його хід. Щодо знайдених в ході обшуку речей, то обвинувачений давав з цього приводу свої показання, яким судом дана відповідна оцінка. Протокол обшуку заповнений відповідно до вимог закону, відеозапис до протоколу обшуку підтверджує це.
З приводу твердження захисника про те, що протоколи пред`явлення особи для впізнання є неналежними доказати, оскільки саме впізнання було проведено з порушенням вимог КПК, то апеляційний суд зазначив, що усі протоколи упізнання осіб по фотографіях, де потерпілі упізнали ОСОБА_7 як нападника, є належними і допустимими доказами, в них заповнені усі відповідна графи, а самі упізнання проводилися через максимально короткий час після злочинів, учасники цих слідчих дій не виказали заперечень чи незгоди з фактом і результатами їх проведення, що підтверджує належність цих доказів. Різких відмінностей між зовнішністю осіб, фотографії яких використовувались у цих протоколах, немає 
Щодо показань потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , наданих останніми під час апеляційного розгляду, згідно яких останні прямо не вказали на ОСОБА_7 як на особу, що скоїла відносно них злочин, то колегія суддів зазначила, що потерпіла ОСОБА_8 була привезена в суд стороною захисту, давала показання через значний проміжок часу після злочину, є особою похилого віку, тому її показання в суді апеляційної інстанції не виправдовують обвинуваченого, а показання потерпілого ОСОБА_11 взагалі стосуються епізоду, за яким ОСОБА_7 був виправданий.
Крім цього, в супереч твердженням захисника, суди першої і апеляційної інстанції дали оцінку показанням свідків  ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , зокрема апеляційний суд погодився з твердженням місцевого суду про те, що показання вказаних свідків не викривають засудженого в злочині, проте й не виправдовують його.
Вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованими та вмотивованими і за змістом відповідають вимогам статей 370, 374 та 419 КПК, у них зазначено відповідні підстави та положення закону, якими керувалися ці суди при постановленні своїх рішень.
Суди дотрималися приписів статей 10, 22 КПК, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судами. 
Переконливих аргументів, які би спростовували правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, наведених в оскаржуваних судових рішеннях, та ставили під сумнів їх законність, захисник у своїй касаційній скарзі не навів, і таких даних зі змісту цих рішень не вбачається.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у кримінальному провадженні судом не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги захисника, скасування судових рішень та закриття кримінального провадження - відсутні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:
Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 9 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                       ОСОБА_2                           ОСОБА_3