Справа № 127/22648/23 
Провадження № 33/801/1034/2023
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2023 року                                                                                       м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,
за участі : представника Вінницької митниці Вихристюк В. Д.,
захисника Грабік О. А., 
розглянувши апеляційну скаргу Вінницької митниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Р. Білорусь НОМЕР_1 виданий 27.10.2003 року, працюючого у ТОВ «ЕЛАВТО ЕЛПІАЙ» слюсарем з ремонту автомобілів, за порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України, - 
в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2023 року провадження у справі про правопорушення митних правил відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за частиною шостою статті 481 МК України – закрито у зв`язку із вчиненням дій особою у стані крайньої необхідності.
Як зазначено в постанові суду, 04.06.2023 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці Марченко Л. В. складено протокол про порушення митних правил № 0372/401000/23, відповідно до якого 03.06.2023 року о 23 год. 48 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «виїзд з України», прибув автобус, реєстраційний номер « НОМЕР_2 » (Україна), під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , з пасажиром - громадянином Білорусії ОСОБА_4 ), що слідував з України в Молдову. Під час проведення митного контролю та перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин Білорусії ОСОБА_4 , 17.06.2021 року через пункт пропуску «Нові Яриловичі-Нова Гута» Відділу митного оформлення № 1 - 4 митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці, ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «SUBARU FORESTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3  (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою особистого користування. Станом на 04.06.2023 року даний транспортний засіб громадянином Білорусії  ОСОБА_4 ) не вивезений за межі митної території Республіки Білорусь України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня. 
Таким чином, громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) перевищив встановлений статтею 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб, тим самим вчинивши порушення митних правил, за що частиною шостою статті 481 МК України передбачена адміністративна відповідальність.
Не погоджуючись із постановою суду, Вінницькою митницею подано апеляційну скаргу (вх № 87024 від 26.10.2023 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, не дослідження та ненадання оцінки наявним у справі доказам, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати винним громадянина республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України та накласти стягнення, передбачене санкцією цієї статті. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що станом на 04.06.2023 року транспортний засіб гр. Р. Білорусь  ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) не вивезений за межі митної території України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня. 
ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) перевищив встановлений статтею 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб.
Порушення митних правил вчинене ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) виявлено 04.06.2023 року при здійсненні ним перетину митного кордону України. Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 18.06.2022 року. З 18.06.2022 року почалась бездіяльність гр. р. Білорусь  ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим cамим утворює триваюче правопорушення. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
21.11.2023 року до Вінницького апеляційного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника Грабік О. А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 /а. с. 111-115/.
У судовому засіданні представник Вінницької митниці Вихристюк В. Д. підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити.
Захисник Грабік О. А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечила проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України, суд першої інстанції виходив з того, що дії  ОСОБА_2  ( ОСОБА_5 ), за які хоч і передбачена МК України адміністративна відповідальність, були вчинені ним з метою усунення небезпеки, яка загрожувала, зокрема його правам і свободам, власності, життю та здоров`ю, і ця небезпека, за даних обставин, не могла бути усунута іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, а тому такі дії вчинені ним в стані крайньої необхідності. Відповідно в розумінні положень статті 18 КУпАП така дія не є адміністративним правопорушенням.
Проте, зазначений висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає помилковим, зробленим за неправильного застосування норм матеріального права, без повного з`ясування фактичних обставин справи, від яких залежить її вирішення, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, однак лише у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.
Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».
Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Також, стан крайньої необхідності повинен відповідати критеріям своєчасності. Своєчасність заподіяння шкоди полягає в тому, що вона може бути заподіяна лише протягом часу, поки існує стан крайньої необхідності. Якщо ж такий стан ще не виник або, навпаки, уже минув, то заподіяння шкоди в цьому випадку (так звана "передчасна" і "спізніла" крайня необхідність), може тягнути відповідальність на загальних засадах.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.
Аналогічний правовий висновок, викладений в постанові ВС від 06.02.2019 року по справі № 463/1712/17.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції не врахував те, що відповідно до статті 11 Конвенції про тимчасове ввезення, товари (у тому числі транспортні засоби), на які поширюється режим тимчасового ввезення, можуть бути вивезені через митну установу, іншу, ніж та, через яку їх було ввезено.
Суду не надано доказів того, що ОСОБА_5 вчиняв дії щодо вивезення автомобіля «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , через митну установу, іншу, ніж та, через яку автомобіль було ввезено.
Твердження ОСОБА_1 про те, що автомобіль «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , був ним переданий у березні 2022 року на потреби військових Збройних Сил України (без підтвердження цих обставин жодними доказами /а. с. 113/) суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Висновок суду першої інстанції про те, що Торгово-промислова палата України враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), розмістивши 28.02.2022 на своєму офіційному сайті загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), суд апеляційної інстанції не вважає ( з огляду на встановлені у цій справі фактичні обставини) підставою для закриття провадження у справі на підставі статті 18 КУпАП, оскільки з 18.06.2022 року почалась бездіяльність гр. р. Білорусь  ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , за межі митної території України, яка утворює триваюче правопорушення і станом по 04.06.2023 року (момент виявлення правопорушення) ОСОБА_5 не вчинив дій щодо вивезення автомобіля, хоча мав таку можливість – вивезти автомобіль через іншу митну установу ( Польща, Молдова, Румунія, тощо). 
Згідно з частиною шостою, сьомою статті 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.
Клоповим ОСОБА_6 не надано суду доказів про продовження строку перебування автомобіля «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , на митній території України, чи поміщення автомобіля у інші митні режими (відмови на користь держави, знищення або руйнування, оформлення для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів) або зупинення перебігу строку тимчасового ввезення. 
Доказів того, що ОСОБА_5 не міг вивезти автомобіль «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , з 18.06.2022 року по 04.06.2023 року (момент виявлення правопорушення) через дії обставин непереборної сили або особистих обставин (з підтвердженням цих обставин відповідними доказами) суду не надано.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що дії  ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ), за які хоч і передбачена МК України адміністративна відповідальність, були вчинені ним з метою усунення небезпеки, яка загрожувала, зокрема його правам і свободам, власності, життю та здоров`ю, і ця небезпека, за даних обставин, не могла бути усунута іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, а тому такі дії вчинені ним в стані крайньої необхідності, ґрунтується на припущеннях та неправильному застосуванні норм матеріального права, неповному з`ясування фактичних обставин справи, від яких залежить правильне її вирішення.
З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для застосування статті 18 КУпАП та закриття провадження у справі є помилковими та зроблені без дослідження всіх обставин справи. 
Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Враховуючи викладене, аргументи апеляційної скарги Вінницької митниці заслуговують на увагу, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови з огляду на нижченаведене.
Вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема : 
-протоколом про порушення митних правил № 0372/401000/23 від 04.06.2023 року від 04.06.2023 року, згідно якого 03.06.2023 року о 23 год. 48 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «виїзд з України», прибув автобус, реєстраційний номер « НОМЕР_2 » (Україна), під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , з пасажиром - громадянином Білорусії ОСОБА_4 ), що слідував з України в Молдову. Під час проведення митного контролю та перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин Білорусії ОСОБА_4 , 17.06.2021 року через пункт пропуску «Нові Яриловичі-Нова Гута» Відділу митного оформлення № 1 - 4 митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці, ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «SUBARU FORESTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою особистого користування. Станом на 04.06.2023 року даний транспортний засіб громадянином Білорусії ОСОБА_4 ) не вивезений за межі митної території Республіки Білорусь України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня. Таким чином, громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) перевищив встановлений статтею 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «SUBARU FORESTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб, тим самим вчинивши порушення митних правил, за що частиною шостою статті 481 МК України передбачена адміністративна відповідальність. Зі змістом протоколу ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) ознайомлений, примірний протоколу отримав /а. с. 2-5/;
-копією паспорта гр. Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) /а. с. 6/, копією посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_5 від 15.03.2021 року /а. с. 7/, копією довідки про реєстрацію місця проживання особи /а. с. 8/, витягу АСМО «Інспектор» «Орієнтування» /а. с. 9/, витягом з АСМО «Інспектор» «Перетин» /а. с. 10/, витягом з ЄАІС «Пошук Документів, оформлених на транспортні засоби» /а. с. 11/, заявою гр. Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) /а. с. 13/, доповідною запискою старшого державного інспектора ВМО «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці Марченко Л. від 04.06.2023 року /а. с. 12/.
Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (стаття 487 МК України).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).
Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (стаття 495 МК України).
Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) складу порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України.
Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Диспозиція частини шостої статті 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання (стаття 103 МК України).
Згідно з частиною першою статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
У справі встановлено, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) 17.06.2021 року через пункт пропуску «Нові Яриловичі-Нова Гута» Відділу митного оформлення № 1 - 4 митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці, ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою особистого користування. Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 18.06.2022 року. З 18.06.2022 року почалась бездіяльність гр. р. Білорусь  ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка утворює триваюче правопорушення.
Правопорушення митних правил, вчинене ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) виявлено 04.06.2023 року при здійсненні ним перетину митного кордону України. Момент закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
Відповідно до статті 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.
ОСОБА_5 та його захисник зазначали про те, що ОСОБА_5 звертався із заявами до Київської митниці (щодо неможливості вивезення автомобіля за межі митної території України /а. с. 73/) та Чернігівської митниці (щодо продовження строку тимчасового ввезення на митну територію України до закінчення форс-мажорних обставин /а. с. 74-75/). 
Відповідно до відповіді Київської митниці (вх. № ЕП-4905 від 28.11.2023 року), наданої на запит апеляційного суду від 22.11.2023 року № 127/22648/23/8847/2023 /а. с. 124/ повідомлено, що ОСОБА_5 звертався до Київської митниці (вх. митниці від 09.06.2022 року № К/60/ЕЗ) щодо припинення строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки «SUBARU FORESTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , ввезеного на митну території України в зоні діяльності Чернігівської митниці у зв`язку з озброєною агресією рф проти України.
Посадовою особою Київської митниці 13.06.2022 року внесена інформація про звернення гр. ОСОБА_1 до АСМО «Інспектор» відповідно до листа Департаменту організації митного контролю ДФС від 17.07.2017 № 18756/99-99-18-18-0103-17.
Своїм листом Київська митниця повідомила ОСОБА_1 про внесення інформації, яка викладена в його зверненні до АСМО «Інспектор» та запропоновано в разі повторного звернення до митних органів України лист щодо продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України направляти до Чернігівської митниці.
Повідомлено, що ОСОБА_5 повторно не звертався до Київської митниці, згідно з базою даних АСМО «Інспектор» посадовою особою Чернігівської митниці 12.12.2022 року внесена інформація щодо звернення до митниці вищевказаного громадянина. 
Доказів того, що ОСОБА_7 митним органом було продовжено строк перебування автомобіля «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , на митній території України, чи поміщено автомобіль у інші митні режими (відмови на користь держави, знищення або руйнування, оформлення для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів) або зупинено перебігу строку тимчасового ввезення, суду не надано.
        Апеляційний суд звертає увагу, що у відповідності до п.6 розділу VIII порядку виконання митних формальностей згідно заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657 та зареєстрованим МЮУ 02.10.2012 року за № 1669/21981 належним доказом на підтвердження факту дії обставин непереборної сили на митній території України, є : 
       -документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку;
       - примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд;
       - письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.
Матеріали справи не містять вищезазначених доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_5 не міг вивезти автомобіль «SUBARU FORESTER», д. р. н. НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 , з 18.06.2022 року по 04.06.2023 року (момент виявлення правопорушення) через дії обставин непереборної сили або особистих обставин (з підтвердженням цих обставин відповідними доказами).
Дотримуючись принципу безсторонності суд позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.
ОСОБА_8 порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, дії останнього правильно кваліфіковані за частиною шостою статті 481 МК України.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1  (ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України, з накладенням на нього стягнення, передбаченого санкцією цієї статті у виді конфіскації легкового автомобіля марки «SUBARU FORESTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 .
При обранні виду адміністративного стягнення апеляційний суд бере до уваги покази захисника ОСОБА_1 адвоката Грабік О.А., яка повідомила, що даний автомобіль у користуванні ОСОБА_9 не перебуває (зі слів адвоката, автомобіль переданий до ЗСУ, доля автомобіля не відома), а отже автомобіль не може бути вивезений і після розгляду даної справи, що призведе до вчинення особою, відповідальною за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, повторного адміністративного правопорушення. 
Враховуючи, що хоч і конфіскація майна є більш важчим заходом адміністративно-правового впливу, однак за даних обставин, з метою запобігання вчинення нових адміністративних правопорушень, апеляційний суд вважає за доцільне обрати саме даний вид стягнення. 
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Вінницької митниці задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2023 року скасувати та прийняти нову постанову.
Визнати винним  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Р. Білорусь НОМЕР_1 , виданий 27.10.2003 року, у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України та призначити стягнення у виді конфіскації легкового автомобіля марки «SUBARU FORESTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (Білорусь), VIN- НОМЕР_4 .
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота