ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 р.	Справа № 520/13628/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,
представника позивача - Бикової О.Ю.,
представника відповідачів - Кизим Т.В.,    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023, (головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А.) по справі № 520/13628/21
за позовом           ОСОБА_1  
до          Куп`янського міського голови Мацегори Геннадія Миколайовича ,          Куп`янської міської ради Харківської області ,          Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області  
про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень,  просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення IX сесії Куп`янської міської ради Харківської області VIII скликання від 23 липня 2021 року №258 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Куп`янської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 »;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Куп`янського міського голови №155о/с від 26.07.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря Куп`янської міської ради Харківської області;
- поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Куп`янської міської ради Харківської області;
- стягнути з Куп`янської міської ради Харківської області за рахунок асигнувань на утримання апарату Куп`янської міської ради Харківської області, що виділяються на розрахункові рахунки розпорядника бюджетних коштів Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.07.2021.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 позов залишено без задоволення.
За наслідками апеляційного перегляду, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №520/13628/21 скасовано.
Прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення IX сесії Куп`янської міської ради Харківської області VIII скликання від 23 липня 2021 року №258 “Про дострокове припинення повноважень секретаря Куп`янської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 ”
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Куп`янського міського голови №155о/с від 26.07.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря Куп`янської міської ради Харківської області.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Куп`янської міської ради Харківської області з 27 липня 2021 року.
Стягнуто з Куп`янської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.07.2021 до 17.10.2022 у розмірі 351 877 грн. 73 коп. з відрахуванням обов`язкових платежів, податків та зборів, а також фактично виплачених сум.
31.08.2023 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про зміну способу виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку, в якій просив стягнути з Куп`янської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.07.2021 до 17.10.2022 у розмірі 351 877 грн. 73 коп. з відрахуванням обов`язкових платежів, податків та зборів, а також фактично виплачених сум за рахунок асигнувань на утримання апарату Куп`янської міської ради Харківської області, що виділяються на розрахункові рахунки розпорядника бюджетних коштів Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області.
Обґрунтовуючи заяву, позивач зазначив про те, що Куп`янська міська рада Харківської області не має відкритих рахунків в органах Державної казначейської служби та не внесена до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та їх отримувачів, тоді як розпорядником бюджетних коштів є Виконавчий комітет Куп`янської міської ради Харківської області.
Зауважував, що відсутність у Куп`янської міської ради Харківської області статусу розпорядника та одержувача бюджетних коштів фактично унеможливлює виконання даного судового рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Куп`янської міської ради Харківської області.
З урахуванням наведеного вважав, що є підстави для зміни способу виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку на користь позивача.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, заяву задовольнити, змінити спосіб виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Куп`янської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 . 
В обґрунтування вимог зазначає, що судом першої інстанції не враховано неможливість виконання судового рішення у вищезазначеній частині з огляду на відсутність у Куп`янської міської ради Харківської області відкритих рахунків в органах казначейської служби.
При цьому, звертає увагу, що зміна способу виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку з Куп`янської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету як розпорядника бюджетних коштів не є стягненням цих коштів  з іншої особи, а фактично є ефективним способом звернення судового рішення до виконання. 
Куп`янська міська військова адміністрація Харківської області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Куп`янський міський голова Мацегора Г.М., Виконавчий комітет Куп`янської міської ради Харківської області (далі - відповідачі) не надали відзиви на апеляційну скаргу.
Представник позивача  у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Представник відповідачів – Куп`янської міської ради та Виконавчого комітету Куп`янської міської ради в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Куп`янський міський голова Мацегора Г.М. у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб зміни виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 фактично призведе до заміни особи боржника, який не може виконувати обов`язки за первісного боржника, визначеного судом без існування визначених законом підстав, тоді як змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 (далі - Порядок № 845).
Згідно з вищевказаним Порядком, боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.
Згідно з пунктом 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів па підставі виконавчих документів.
Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та; місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Пунктом 24 Порядку №845 передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у   пункті 6   цього Порядку.
Згідно з пунктом 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).
До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).
Згідно з п. 9 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли, зокрема, боржник не має відкритих рахунків в органах Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання.
Статтями 1, 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції, повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частинами 1, 2 ст. 11 та ч. 8 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети. Виконавчі комітети міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.
Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів.
Згідно статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо забезпечення виконання місцевого бюджету, а також здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад.
Згідно зі ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів.
Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено, що до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.
З наведених законодавчих приписів вбачається, що відповідна рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має. Фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники).
Отже, виконавчий комітет відповідної ради утворений радою та здійснює фінансування видатків з місцевого бюджету.
Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.
Надаючи оцінку доводам заяви, суд першої інстанції зазначив, що Куп`янська міська рада Харківської області та Виконавчий комітет Куп`янської міської ради Харківської області є різними, самостійними юридичними особами. Враховуючи, що ОСОБА_1 жодних позовних вимог саме до Виконавчого комітету не заявляв, отже ця юридична особа не може виконувати обов`язки, покладені судом апеляційної інстанції за боржника - Куп`янську міську раду Харківської області без існування визначених законом підстав.
Суд першої інстанції вважав, що спосіб зміни судового рішення в частині стягнення середнього заробітку, запропонований позивачем фактично призведе до зміни суті судового рішення, що суперечить ст. 378 КАС України 
Колегія суддів зазначає, що дійсно Куп`янська міська рада Харківської області (ЄДРПОУ 33714382) та її Виконавчий комітет (ЄДРПОУ 04058812) зареєстровані як самостійні юридичні особи згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте  в силу наведених законодавчих норм виконавчий комітет підзвітний та підконтрольний раді, на нього покладено обов`язки щодо виконання місцевого бюджету, який ухвалює Куп`янська міська рада Харківської області.
Отже, свої бюджетні зобов`язання Куп`янська міська рада Харківської області виконує відповідно до вказаного механізму через її виконавчий комітет, а висновки суду першої інстанції про те, що останній є повністю самостійним є помилковими, оскільки саме виконавчий комітет Куп`янської міської ради має відкриті бюджетні рахунки в органах Казначейства, тому має змогу та відповідні повноваження здійснити виплати з бюджету Куп`янської міської ради для погашення зобов`язань за згаданим судовим рішенням. 
За схожих обставин Верховний Суд в постанові від 19 березня 2021 року в справі №240/4054/19 дійшов висновку, що міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, незважаючи на те, що зареєстровані як різні юридичні особи та мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому відповідають за зобов`язаннями один одного.
Поряд з цим, колегія суддів акцентує увагу на тому, що Куп`янська міська рада Харківської області таких рахунків не має, що фактично унеможливлює виконання судового рішення, що неприпустимо з огляду на положення статей 129 та 129-1 Конституції України.
Крім того, колегія суддів враховує, що позивач надав докази неможливості виконання саме Куп`янською міською радою постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 в частині стягнення середнього заробітку з огляду на відсутність у неї відкритих рахунків в органах Державної казначейської служби (т. 3 а.с. 152-153), проте суд першої інстанції залишив їх поза увагою.
Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 05 травня 2018 року по справі № 537/2235/16 колегія суддів відхиляє, оскільки остання прийнята за інших обставин справи. Зокрема, у справі, розглянутій Верховним Судом Виконавчий комітет міської ради не був стороною по справі, тоді як у справі, що розглядається останній є співвідповідачем.
Крім того, справа № 537/2235/16 розглянута в порядку цивільного судочинства, тоді як справа № 520/13628/21 – в порядку адміністративного судочинства. 
Колегія суддів зазначає, що в основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене    ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на    забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання,    є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набрало законної сили має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас,    суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
Отже, з огляду на те, що відповідачем судове рішення належним чином не виконано, що не спростовано та не заперечено останнім під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав змінити спосіб виконання судового рішення у справі шляхом стягнення з Куп`янської міської ради Харківської області  за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області  на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.07.2021 до 17.10.2022 у розмірі 351 877 грн. 73 коп. з відрахуванням обов`язкових платежів, податків та зборів, а також фактично виплачених сум.
Натомість, суд першої інстанції не звернув уваги не неможливість виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку у спосіб, встановлений постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022, у зв`язку з чим помилково відмовив у задоволенні заяви позивача.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваній ухвалі, підтверджують неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також допущення судом порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 317, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі № 520/13628/21  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1  про встановлення способу виконання судового рішення - задовольнити.
Змінити спосіб виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 по справі № 520/13628/21 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, шляхом стягнення з Куп`янської міської ради Харківської області (пр-т Конституції, 3, м. Куп`янськ, Харківська область, 63701, код ЄДРПОУ 33714382) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області (пр-т Конституції, 3, м. Куп`янськ, Харківська область, 63701, код ЄДРПОУ 04058812) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РПОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.07.2021 до 17.10.2022 у розмірі 351 877 (триста п`ятдесят одна тисяча вісімсот сімдесят сім) грн. 73 коп. з відрахуванням обов`язкових платежів, податків та зборів, а також фактично виплачених сум.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  13.11.2023 року