ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 жовтня 2023 року           справа №200/14515/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року (головуючий суддя І інстанції Кравченко Т.О.), складеного в повному обсязі 06 лютого 2023 року у справі № 200/14515/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, –

                                                            В С Т А Н О В И В:

до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий на адресу суду 23 жовтня 2021 року, в якому позивач просив:
1. визнати протиправним та скасувати рішення від 06 серпня 2021 року № 914270165499 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;
2. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 липня 2021 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти рішення про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині та Рішенні Великої палати Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року по справі № 1-5/2018(746/15) № 1-р/2020, обчисливши розмір пенсії за віком із розрахунку за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додаткового зарахування по одному року, та встановивши відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії у розмірі 80% його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;
3. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу:
- період з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року (час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві) – до пільгового стажу та до страхового стажу у пільгових розмірах;
- час проходження військової служби за контрактами від 28 липня 2017 року та від 28 липня 2020 року, з 16 серпня 2017 року по 26 жовтня 2017 року безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, перебування у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, з 16 серпня 2017 року – по теперішній час – час проходження служби, протягом якого позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - на пільгових умовах один місяць служби за три місяці відповідно до пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393;
-          періоди роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» та роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06 серпня 2021 року № 914270165499 «Про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу: період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва: з 09 жовтня 2008 року по 08 жовтня 2010 року: з 01 червня 2011 року по 31 серпня 2011 року; з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2014 року; період проходження військової служби за контрактом: з 01 квітня 2021 року по 25 липня 2021 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в кратному обчисленні один місяць служби за три: час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції: з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року; з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року; час проходження служби, протягом він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів: з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року; з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року; з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року; з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року; з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року; з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року; з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року; з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року; з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року; з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року; з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року; з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в), в кратному обчисленні один місяць служби за три: час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції: з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року; з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року; час проходження служби, протягом він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів: з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року; з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року; з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року; з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року; з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року; з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року; з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року; з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року; з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року; з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року; з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року; з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 липня 2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено
Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі № 200/14515/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, при цьому, зарахування періодів військової служби в кратному обчисленні є протиправним.
Вважає оскаржуване рішення управління правомірним.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
З 26 жовтня 2004 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.
З 04 серпня 2008 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, де отримує пенсію по інвалідності (ІІІ група внаслідок трудового каліцтва), про що, зокрема, свідчать рішення про перерахунок пенсії від 26 жовтня 2019 року № 914270165499, від 19 червня 2021 року № 914270165499, від 06 серпня 2021 року № 914270165499.
26 липня 2021 року через вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся з заявою про перехід на інший вид пенсії.
Суд зауважує, що у згаданій заяві позивач не конкретизував, на який саме від пенсії він має намір перейти.
Відповідач не спростував належними та допустимими доказами, що розгляд заяви позивача від 26 липня 2021 року здійснював структурний підрозділ саме ГУ ПФУ в Донецькій області.
06 серпня 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 914270165499 «Про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком».
Відмовляючи позивачу в переведенні на інший вид пенсії, пенсійний орган зазначив про  відсутність у заявника на день звернення необхідного пільгового стажу на підземних роботах – 25 років.
У відповідь на звернення позивача листами від 25 серпня 2021 року № 0500-1509-8/58049, від 07 вересня 2021 року № 12155-11336/Л-15/8-0500/21, від 07 вересня 2021 року № 12157-11407/Л-15/8-0500/21, від 09 липня 2021 року № 12402-11640/Л-15/8-0500/21 ГУ ПФУ в Донецькій області роз`яснило підстави відмови в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (відсутність необхідного пільгового стажу на підземних роботах – 25 років), а також вказало на відсутність підстав для обчислення пенсії із застосуванням ст. 8 Закону № 345 (відсутність необхідного стажу роботи на підземних роботах з видобутку вугілля впродовж повного робочого дня – 15 років).
В листах від 07 вересня 2021 року № 12157-11407/Л-15/8-0500/21 та від 09 вересня 2021 року № 12402-11640/Л-15/8-0500/21, серед іншого, відповідач зазначив, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 22 роки 06 місяців 26 днів, пільговий стаж за Списком № 1 – 21 рік 07 місяців 27 днів, в тому числі: стаж на підземних роботах – 04 роки 04 місяці 17 днів, навчання за фахом – 03 роки 17 днів, військова строкова служба – 01 рік 05 місяців 06 днів, перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року) – 12 років 09 місяців 17 днів. Період проходження військової служби за контрактом з 16 серпня 2017 року по 10 червня 2021 року зарахований до періоду перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, а рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача з зарахуванням низки періодів роботи, періоду перебування на інвалідності та служби до страхового та пільгового стажу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Частиною 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений   абзацом першим   статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений   абзацом першим   пункту 1 частини другої цієї статті.
Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.
Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років
Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
За приписами ст. 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Статтею 13 Закону №1788-XII (в редакції від 02.03.2015) фактично введено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.
Натомість згідно з пунктом «а» частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII, у редакції чинній до прийняття Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Законом № 213, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений п. «а» ст. 13 Закону № 1788 вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.
Рішенням Конституційного Суду України за № 1-р/2020 від 23.01.2020 (справа № 1-5/2018(746/15), у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III „Прикінцеві положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII вирішено: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
У пункті третьому резолютивної частини рішення КСУ від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 викладена юридична позиція щодо порядку виконання цього Рішення, а саме: застосуванню підлягають положення Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону «Про Конституційний Суд України» з метою захисту та відновлення прав особи Суд розглядає питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) акта (його окремих положень), який утратив чинність, але продовжує застосовуватись до правовідносин, що виникли під час його чинності.
У третьому пункті Рішення № 1-р/2020 визначено порядок його виконання щодо тих осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року (набрання чинності Законом № 213-VIII) на посадах, визначених у вказаних нормах.
Таким чином, Конституційний Суд в Рішенні № 1-р/2020 визначив спосіб захисту та відновлення прав осіб, що зазнали їх порушення у зв`язку з ухваленням Закону № 213-VIII.
Водночас у контексті предмету спору юридична позиція, викладена в Рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, застосовується також при оцінці змін до Закону № 1058-IV, які регламентують спірні правовідносини та рішення відповідача.
У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України» вказано, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.
Тому, ґрунтуючись на юридичній позиції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, суд вважає, що ідентична правова норма, яка міститься в Законі України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, теж не відповідає Конституції України, а тому не підлягає застосуванню.
Водночас суд бере до уваги, що згідно із пунктом 5 статті 62, пунктом 4 частини другої статті 63 Закону № 2136-VIII Сенат чи Велика палата закриває конституційне провадження у справі, якщо під час пленарного засідання буде виявлена втрата чинності актом (його окремими положеннями), щодо якого порушено питання відповідності Конституції України, крім випадків, передбачених частиною другою статті 8 цього Закону.
Суд звертає увагу на те, що конституційне подання отримано Конституційним Судом України 08.04.2015, конституційне провадження відкрито ухвалою від 13.01.2016 № 1-у/2016. При цьому зміни до Закону України № 1058-ІV прийняті 03 жовтня 2017 року Законом № 2148-VІІІ.
Отже, враховуючи, що на виконання вимог пункту 5 статті 62, пункту 4 частини другої статті 63 Закону № 2136-VIII, Конституційним Судом не було закрито провадження у справі № 1-р/2020, відсутні підстави вважати, що у зв`язку із ухваленням Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017, втратили дію положення Закону № 1788-XII в частині регулювання прав на пільгову пенсію у період з 01.04.2015 року.
Проте положення пункту 2 розділу XV Закону № 1058-IV в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 перешкоджають таким особам у реалізації права на пенсію на пільгових умовах за Законом № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VII.
Відтак, до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20.
Відтак, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20, та зазначає, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 пенсійному органу належало застосовувати норми п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не норми Закону № 1058 в редакції Закону № 2148.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Записи в трудовій книжці серії НОМЕР_3 свідчать про таке:
Запис 1 – з 16 вересня 2002 року по 02 жовтня 2002 року на підставі приймального листа ОСОБА_1 проходив навчання в учбовому пункті відкритого акціонерного товариства «Шахта «Красноармійська Західна № 1».
Запис 2 – 04 жовтня 2002 року на підставі наказу від 03 жовтня 2002 року № 3166к позивач був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1» учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на час практики.
Запис 3 – 28 грудня 2002 року на підставі наказу від 27 грудня 2002 року № 4210к переведений учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті на час практики.
Запис 4 – 31 січня 2003 року на підставі наказу від 31 січня 2003 року № 263к звільнений за п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з закінченням практики.
Запис 5 – з 01 вересня 1999 року по 01 лютого 2003 року навчання в професійно-технічному училищі № 38 м. Красноармійськ; запис внесений на підставі диплому серії НОМЕР_4 .
Запис 6 – з 26 березня 2003 року по 31 березня 2003 року на підставі приймального листа позивач проходив навчання в учбовому пункті відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1».
Запис 7 – 02 квітня 2003 року на підставі наказу від 01 квітня 2003 року № 814к позивач був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1» електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті.
Запис 8 – 30 квітня 2003 року на підставі наказу від 06 травня 2003 року № 1107к звільнений за п. 3 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з призовом на строкову військову службу до лав Збройних Сил України.
Запис 9 – з 21 червня 2003 року по 19 жовтня 2004 року позивач проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил України; запис внесений на підставі військового квитка серії НОМЕР_5 .
Запис 10 – з 08 листопада 2004 року по 19 листопада 2004 року позивач проходив навчання в учбовому пункті відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1».
Запис 11 – 24 листопада 2004 року на підставі наказу від 23 листопада 2004 року № 4531к позивач був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1» електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті.
Запис 12 – 05 серпня 2008 року на підставі протоколу загальних зборів акціонерів від 05 серпня 2008 року відкрите акціонерне товариство «Вугільна компанія «Красноармійська Західна № 1» перейменоване на відкрите акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське».
Запис 13 – 01 жовтня 2008 року згідно з рішенням господарського суду Донецької області від 18 вересня 2008 року відкрите акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» змінило найменування на відкрите акціонерне товариство «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1».
Запис 14 – 08 жовтня 2008 року на підставі наказу від 09 вересня 2008 року № 5150к позивач звільнений за п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України за станом здоров`я.
Як свідчить довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 21 липня 2021 року № 509, видана приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах в приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» і
з 16 вересня 2002 року по 02 жовтня 2002 року – 00 років 00 місяців 17 днів – навчальний пункт з оплатою підземного робочого;
з 04 жовтня 2002 року по 27 грудня 2002 року – 00 років 03 місяці 28 днів – учень електрослюсаря підземного дільниці КТ-2 з оплатою підземного робочого;
з 28 грудня 2002 року по 31 січня 2003 року – 00 років 00 місяців 06 днів – учень машиніста підземних установок дільниці КТ-2 з оплатою підземного робочого;
з 26 березня 2003 року по 31 березня 2003 року – 00 років 00 місяців 29 днів – навчальний пункт з оплатою підземного робочого;
з 02 квітня 2003 року по 30 квітня 2003 року – 00 років 00 місяців 29 днів – електрослюсар підземний дільниці КТ-2;
з 08 листопада 2004 року по 19 листопада 2004 року – 00 років 00 місяців 12 днів – навчальний пункт з оплатою підземного робочого;
з 24 листопада 2004 року по 08 жовтня 2008 року – 03 роки 10 місяців 15 днів – електрослюсар підземний дільниці № 3,
виконував на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля, що передбачено Списком № 1, розділ 1 підрозділ 1.1010100а, Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, від 16 січня 2003 року № 36.
Атестація робочих місць за умовами праці затверджена наказами від 16 квітня 2002 року № 1166 та від 16 квітня 2007 року № 216/1.
Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна № 1», яка в подальшому реорганізована в приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», а саме: 03 місяці 19 днів в 2002 році, 02 місяці 11 днів в 2003 році, 01 місяць 26 днів в 2004 році, 12 місяців в 2005 році, 12 місяців в 2006 році, 02 місяці в 2007 році, 09 місяців 08 днів в 2008 році за кодом підстави обліку «ЗП3013А1».
Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511, код підстави «ЗПЗ013А1» з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.
Запис 15 – 11 жовтня 2010 року на підставі наказу міського відділу освіти від 04 жовтня 2010 року № 56к-2 та наказу школи від 11 жовтня 2010 року № 117 позивач був прийнятий на роботу до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 м. Красноармійська Донецької області на посаду вчителя історії.
Запис 16 – 21 травня 2010 року на підставі наказу міського відділу освіти від 26 травня 2011 року № 33к-10 та наказу школи від 31 травня 2011 року № 50 звільнений з посади вчителя історії у зв`язку із закінченням терміну дії трудової угоди за ст. 36 Кодексу законів про працю України.
Запис 17 – 01 вересня 2011 року на підставі наказу міського відділу освіти від 01 вересня 2011 року № 47к-16 та наказу школи від 01 вересня 2011 року № 71 позивач був прийнятий на роботу до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 м. Красноармійська Донецької області на посаду вчителя історії.
Запис 18 – 22 серпня 2014 року на підставі наказу міського відділу освіти від 22 серпня 2014 року № 104 звільнений з посади вчителя історії за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України.
Запис 19 – 17 листопада 2014 року на підставі наказу міського відділу освіти від 17 листопада 2014 року № 241-к та наказу школи від 17 листопада 2014 року № 37 позивач був прийнятий на посаду вчителя історії в Тихонівську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів 
Запис 20 – 15 травня 2015 року на підставі наказу міського відділу освіти від 15 травня 2015 року № 066 та наказу школи від 15 травня 2015 року № 19-к звільнений з посади вчителя історії за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі зміною місця проживання.
Запис 21 – 05 червня 2015 року на підставі наказу від 05 червня 2015 року № 7 позивач був прийнятий на роботу товариства з обмеженою відповідальністю «Еліна Плюс» на посаду вихователя в ДЗОВ «Северянін».
Запис 22 – 25 червня 2015 року на підставі наказу від 25 червня 2015 року № 15 звільнений за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України.
Запис 23 – 01 вересня 2015 року на підставі наказу від 31 серпня 2015 року № 25-к позивач був прийнятий на роботу до Красноармійського професійного ліцею викладачем історії на один навчальний рік з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2016 року.
Запис 24 – 31 серпня 2016 року на підставі наказу від 31 серпня 2016 року № 15-к звільнений у зв`язку із закінченням строкового трудового договору згідно з п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України.
Запис 25 – 13 вересня 2016 року на підставі наказу від 12 вересня 2016 року № 24-к позивач був прийнятий на роботу до комунального закладу «Красноармійський історичний музей» на посаду заступника директора з наукової роботи.
На підставі рішення Покровської міської ради від 14 липня 2016 року № 7/14-12 від комунальний заклад «Красноармійський сторичний музей» перейменований на комунальний заклад «Покровський історичний музей».
Запис 26 – 06 січня 2017 року на підставі наказу від 06 січня 2017 року № 1-к звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.
Запис 27 – 23 січня 2017 року на підставі наказу від 23 січня 2017 року № 6к-1 та наказу школи від позивач був прийнятий на роботу до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Покровської міської ради на посаду вчителя історії.
Запис 28 – 26 травня 2017 року на підставі наказу від 26 травня 2017 року № 25к звільнений за п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку із закінченням трудової угоди.
Будь-яких інших записів після 26 травня 2017 року, зокрема про прийом на роботу, переведення, звільнення тощо, трудова книжка позивача не містить.
Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу періоду перебування позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва, суд зазначає наступне
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (далі – Закон № 2694) час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Зазначені приписи кореспондуються з положеннями Закону № 1788 та Закону № 1058.
Так, згідно з ч. 5 ст. 56 Закону № 1788 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (ст. ст. 13 і 14).
За приписами абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Судами встановлено, що з 09 жовтня 2008 року ОСОБА_1 встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок трудового каліцтва, що підтверджено виписками з акту огляду МСЕК, та не заперечується пенсійним органом.
Інвалідність позивача є наслідком трудового каліцтва, отриманого під час роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, тобто за професією, що передбачена Списком № 1 та постановою КМУ № 202, і дає право на пільгове пенсійне забезпечення – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в, що підтверджено записами в трудовій книжці і пільговою довідкою.
Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування періоду перебування на інвалідності з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року до його стажу роботи для призначення пенсії (страхового стажу), а також до спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.
Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 05 грудня 2019 року у справі № 185/8539/16-а, від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.
Ч. 6 ст. 56 Закону № 1788 передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до ст. ст. 13 і 14 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Таким чином, відповідно до положень ч. 6 ст. 56 Закону № 1788, ОСОБА_1 має право на врахування періоду перебування на інвалідності з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року (підземні роботи – ст. 14, підземні, постанова КМУ 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788.
Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.
Згідно з абз. 9 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Після звільнення за станом здоров`я з відкритого акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», тобто з 09 жовтня 2008 року, і до укладання контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України, тобто до 28 липня 2017 року, позивач працював в закладах освіти і в музеї, про що свідчать записи №№ 15-28 в трудовій книжці, і відповідні періоди роботи підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача на загальних підставах, визначених ст. 24 Закону № 1058.
Розрахунок стажу (форма РС-право) свідчить, що на час виникнення спірних правовідносин ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувало позивачеві до страхового стажу періоди з 09 жовтня 2010 року по 31 травня 2011 року, з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2014 року та з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2021 року.
Отже, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне обчислення його страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням абз. 9 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період його перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 09 жовтня 2008 року по 08 жовтня 2010 року, з 01 червня 2011 року по 31 серпня 2011 року та з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, оскільки решта часу перебування позивача на інвалідності вже зарахована до його страхового стажу як періоди роботи.
Крім того, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне обчислення його спеціального (пільгового) стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 09 жовтня 2008 року по 25 липня 2021 року (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в).
Щодо зарахування до страхового та до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду проходження позивачем військової служби за контрактом в Збройних Силах України, в тому числі в кратному обчисленні один місяць служби за три.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (тут і далі – в редакції від 25 травня 2021 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин), (далі – Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 2232 Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями, зокрема, шляхом прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 2232 гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
В свою чергу, ч. 1 ст. 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (тут і далі в редакції від 23 квітня 2021 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин), (далі – Закон № 2011) передбачає, що:
- час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби;
- час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
- час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Ст. 57 Закону № 1788 встановлені пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті.
Так, відповідно до ст. 57 Закону № 1788, військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах в порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071, (далі – Положення № 530).
На час виникнення спірних правовідносин Положення № 530 діяло в редакції від 07 липня 2019 року.
Згідно з п. 2.3 Положення № 530 при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог п. п. 2.4 та 2.5 цього розділу): 1) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; […].
Відповідно до п. 2.4 Положення № 530 за наявності двох і більше підстав для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах одного й того самого періоду служби вислуга обчислюється за тією підставою, що дає найбільші пільги.
Згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі – Постанова КМУ № 393), яка на час виникнення спірних правовідносин діяла в редакції від 15 червня 2019 року, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз. 1 п. 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; […].
Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2020 року у справі № 185/4140/17 навів такі висновки: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах – один місяць служби за три; зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах – один місяць служби за три місяці; саме вказаний період підлягає кратному обрахуванню; загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.
Аналогічний висновок наведений Верховним Судом в постановах від 05 червня 2018 року у справі № 348/347/17, від 16 червня 2020 року у справі № 185/7049/16-а, від 18 січня 2023 року у справі № 1.380.2018.003739.
Судами встановлено, що з 28 липня 2017 року і по день звернення з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком ОСОБА_1 проходив службу за контрактом в Збройних Силах України, що підтверджено контрактами від 28 липня 2017 року та від 28 липня 2020 року, а також військовим квитком серії НОМЕР_5 .
Отже, позивач має право на зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби за контрактом з 28 липня 2017 року по 25 липня 2021 року.
Розрахунок стажу (форма РС-право), свідчить що період проходження військової служби за контрактом з 28 липня 2017 року по 31 березня 2021 року зарахований позивачу до страхового стажу у складі періоду з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2021 року.
Період військової служби за контрактом з 01 квітня 2021 року по 25 липня 2021 року до страхового стажу позивача не зарахований без будь-якого обґрунтування.
Крім того, на підставі довідки Покровсько-Ясинуватського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 10 червня 2021 року № 04/4084/1, суд встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 16 серпня 2017 року по теперішній час (10 червня 2021 року) в складі діючої армії в період бойових дій – 03 роки 09 місяців 24 дні; приймав участь в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей – 00 років 08 місяців 03 дні, а саме: з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року; з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року; приймав безпосередню участь в операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей – 02 роки 09 місяців 24 дні, а саме: з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року; з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року; з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року; з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року; з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року; з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року; з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року; з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року; з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року; з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року; з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року; з 23 квітня 2021 року по теперішній час (10 червня 2021 року).
Таким чином, ОСОБА_1 має право на зарахування періодів участі в Антитерористичній операції та в операції Об`єднаних сил до страхового стажу в кратному обчисленні один місяць служби за три місяці.
Решта часу проходження позивачем військової служби за контрактом підлягає врахуванню до страхового стажу в одинарному обчисленні.
Отже, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне обчислення його страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби за контрактом з 01 квітня 2021 року по 25 липня 2021 року, оскільки на час виникнення спірних правовідносин період з 28 липня 2017 року по 31 березня 2021 року вже був зарахований до страхового стажу позивача у складі періоду з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2021 року.
Також на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в кратному обчисленні один місяць служби за три: час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції: з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року; з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року; час проходження служби, протягом він особа брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів: з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року; з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року; з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року; з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року; з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року; з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року; з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року; з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року; з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року; з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року; з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року; з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби брав участь в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, будучи при цьому особою з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва, отриманого під час роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, і весь період перебування на інвалідності (з 09 жовтня 2008 року безстроково) має бути врахований до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788, суд дійшов висновку, що позивач має право зарахування до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788, часу участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, в кратному обчисленні – один місяць служби за три.
Таким чином, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне обчислення його спеціального (пільгового) стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, на пенсійний орган необхідно покласти обов`язок зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, в кратному обчисленні один місяць служби за три: час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції: з 16 серпня 2017 року по 08 січня 2018 року; з 20 січня 2018 року по 29 квітня 2018 року; час проходження служби, протягом він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів: з 10 травня 2018 року по 05 серпня 2018 року; з 09 серпня 2018 року по 10 серпня 2018 року; з 16 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року; з 30 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року; з 05 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року; з 25 липня 2019 року по 10 вересня 2019 року; з 17 вересня 2019 року по 25 листопада 2019 року; з 02 грудня 2019 року по 06 березня 2020 року; з 11 березня 2020 року по 19 липня 2020 року; з 19 серпня 2020 року по 27 листопада 2020 року; з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2021 року; з 23 квітня 2021 року по 10 червня 2021 року.
Відтак,  рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 06 серпня 2021 року № 914270165499 «Про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком» підлягає визнанню протиправним та скасуванню з повторним розглядом заяви позивача із зарахуванням вищевказаних періодів роботи, перебування на інвалідності та військової служби до страхового та пільгового стажу.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції не розглядалось питання щодо зарахування періодів роботи позивача у шахтах.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі № 200/14515/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 жовтня 2023 року.

Судді                                                                                                А.В. Гайдар
                                                                                                             Е.Г. Казначеєв
                                                                                                    І.Д.Компанієць