УХВАЛА

13 жовтня 2023 року 
м. Київ

справа № 520/25411/21
адміністративне провадження № К/990/32513/23 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду 
Мельник-Томенко Ж.М.,перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУ НП в Харківській області) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №520/25411/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Харківській області про скасування висновку, наказу, поновлення на посаді, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ НП в Харківській області, у якому просила:
- визнати протиправним і скасувати висновок від 29 вересня 2021 року, винесений дисциплінарною комісією, утвореною наказом від 30 серпня 2021 року №1744;
- визнати протиправним і скасувати наказ ГУ НП в Харківській області від 01 жовтня 2022 року №833 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ГУ НП в Харківській області скасувати наказ ГУ НП в Харківській області від                         26 жовтня 2021 року № 699 про звільнення за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліції» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);
- зобов`язати ГУ НП в Харківській області поновити позивачку на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області;
- зобов`язати ГУ НП в Харківській області виплатити позивачці середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку заробітної плати на час звільнення у розмірі 14 770 грн за місяць.
Крім цього, позивачка просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано пункт 1 наказу ГУ НП в Харківській області від 01 жовтня                2022 року №833 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 .
Скасовано наказ ГУ НП у Харківській області від 26 жовтня 2021 року №699 про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліції» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області з 30 жовтня 2021 року.
Стягнуто з ГУ НП в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день прийняття рішення, а саме з 30 жовтня 2021 року по 20 жовтня 2022 року у розмірі 233 080,32 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Допущено до негайного виконання рішення суду у частині поновлення на посаді (роботі) та стягнення середнього заробітку у межах платежу за місяць у розмірі 10  147,98 грн. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року змінено рішення суду першої інстанції в частині визначення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, а абзац п`ятий резолютивної частини рішення в новій редакції, відповідно до якої стягнуто з ГУ НП Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 жовтня 2021 року по 20 жовтня 2022 року у розмірі 233076,76 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
26 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ НП в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №520/25411/21.
Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Статтею 330 КАС України визначено обов`язкові вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, серед яких відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4)  якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник, зокрема, зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховані висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 28 лютого 2020 року у справі           №825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі №804/1758/18, від 15 жовтня 2020 року у справі №640/11784/19, від 20 жовтня 2020 року у справі №340/1502/19, від 26 січня 2021 року у справі №2140/1342/18, від 05 травня 2019 року у справі №825/1902/16, від 17 липня 2019 року у справі №806/2555/17, від 07 березня 2019 року у справі№819/736/18.
Суд наголошує на тому, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої   статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) у чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права. Обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Водночас обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.
Посилаючись на вказану підставу касаційного оскарження, скаржник хоча й робить покликання на різні постанови Верховного Суду, висновки з яких, на його думку, помилково не були застосовані судами попередніх інстанцій, проте не обґрунтовує подібність правовідносин у цих справах.
Просте посилання у тексті касаційної скарги на те, що справи є подібними без аналізу подібності предмету спору, підстав позову, змісту позовних вимог, встановлених фактичних обставин та матеріально-правового регулювання спірних правовідносин не є належним обґрунтуванням подібності правовідносин.
Касаційна скарга містить опис обставин справи, цитування норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини та загальні формулювання незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями з посиланням на норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини.
Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Скаржник, серед іншого, у касаційній скарзі посилається на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.
Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За викладених обставин касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.
Керуючись статтями 248, 328, 330, 332, 341, 355, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №520/25411/21 - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя	Ж.М. Мельник-Томенко