СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року                                м. Харків                        Справа № 905/1231/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.,
секретар судового засідання: Соляник Н.В.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився  
від відповідача: не з`явився  
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм", с-ще Вирішальний, Чугуївський район, Харківська область  (вх.№2093 Д/2),
на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.10.2023 (повний текст складено 02.10.2023), постановлену за результатом розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" про забезпечення позову у справі №905/1231/23 (суддя Ніколаєва Л.В.),
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм", с-ще Вирішальний, Чугуївський район, Харківська область,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро", м.Лиман, Донецька область,   
про стягнення 14   962 800,00грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про забезпечення позову (вх. № 9132/23 від 28.09.2023), в якій позивач просив суд до набрання законної сили рішенням суду накласти арешт на грошові кошти ТОВ "СКВ-Агро" в межах суми позовних вимог 14962800,00грн на банківських рахунках відповідача, зокрема, на рахунку IBAN НОМЕР_1 у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, МФО 380805. 
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.10.2023 у справі №905/1231/23 відмовлено ТОВ "Мега Корм" у задоволенні заяви (вх. № 9132/23 від 28.09.2023) про забезпечення позову.
Не погодившись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.10.2023 у справі №905/1231/23 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву позивача про забезпечення позову та накласти арешт на грошові кошти ТОВ "СКВ-Агро" в межах суми позовних вимог 14962800,00грн на банківських рахунках відповідача, зокрема, на рахунку IBAN НОМЕР_1 у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, МФО 380805. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:
- відповідачем періодично вчиняються дії, спрямовані на зменшення своїх активів шляхом здійснення виділу та передачі активів за розподільчим балансом до новоутворених юридичних осіб, з огляду на здійснену ним процедуру виділу нової юридичної особи ТОВ «Красноріченський елеватор»;
- позивач вважає, що накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позовних вимог не створить для нього перешкод у здійсненні господарської діяльності (якщо таке має місце) та не обмежить можливість розпоряджатися рештою грошових коштів. Одночасно вжиття такого заходу забезпечення позову буде належною гарантією виконання можливого позитивного рішення суду та убезпечить позивача від дій відповідача, спрямованих на виведення мана та коштів з його власності;
- відповідач, який станом на сьогодні вже обізнаний про подання позову, може в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на приховування свого майна, активів, грошових коштів, з метою ухилення від виконання можливого рішення суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2023: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.10.2023 у справі №905/1231/23; призначено розгляд апеляційної скарги у справі № 905/1231/23 на "06" листопада 2023 р. о 12:00 годині; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось, незважаючи на факт належного повідомлення судом про відкриття апеляційного провадження в даній справі.
Позивач та відповідач в судове засідання 06.11.2023 не з`явились, причини неявки не повідомили.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" про стягнення передплати у розмірі 14   962 800,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.10.2023.
В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про забезпечення позову (вх. № 9132/23 від 28.09.2023), в якій позивач просив суд до набрання законної сили рішенням суду накласти арешт на грошові кошти ТОВ "СКВ-Агро" в межах суми позовних вимог 14962800,00грн на банківських рахунках відповідача, зокрема, на рахунку IBAN НОМЕР_1 у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, МФО 380805. 
Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.10.2023 у справі №905/1231/23 відмовлено ТОВ "Мега Корм" у задоволенні заяви (вх. №9132/23 від 28.09.2023) про забезпечення позову.
При перегляді вищевказаної ухвали місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.
Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду , а також з інших підстав, визначених законом.
Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18).
Згідно ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК України).
Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 910/17014/20, від 28.07.2021 у справі № 910/3704/21, від 12.10.2021 у справі № 908/1487/21 (908/1624/21).
Отже, виходячи з наведеного, апеляційний господарський суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За змістом наявних в матеріалах справи документів, в обґрунтування свого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається, в тому числі, на протиправне ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором постачання №28/12/1 від 28.12.2021, внаслідок чого відповідач не здійснив поставку обладнання на користь позивача, яке є предметом спірного договору. В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" продовжує утримувати сплачену Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" передплату в розмірі 14   962 800,00 грн. та не має наміру здійснювати поставку обладнання.
Згідно претензії №180 від 14.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" просило Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" повернути на банківський рахунок позивача, сплачену передплату в розмірі 14   962 800,00 грн. за договором постачання №28/12/1 від 28.12.2021. Проте, зазначена претензія була залишена без задоволення відповідачем.
Крім того, в обґрунтування необхідності вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову   позивач посилається на те, що відповідачем періодично вчиняються дії, спрямовані на зменшення своїх активів шляхом здійснення виділу та передачі активів за розподільчим балансом до новоутворених юридичних осіб, з огляду на здійснену ним процедуру виділу нової юридичної особи ТОВ “Красноріченський елеватор” (ЄДРПОУ 44427432). 
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Оцінивши викладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" у справі, критерії застосування заходів до забезпечення позову, судом апеляційної інстанції встановлено існування прямого зв`язку між запропонованими позивачем заходами забезпечення позову і предметом позову.
Так, згідно із статтею 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
При цьому, за приписом статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Майном згідно із статтею 139 Господарського кодексу України визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів. Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів. Коштами у складі майна суб`єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб`єктів з іншими суб`єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.
Як вже зазначалось вище, предметом позову є стягнення з відповідача передплати в розмірі 14   962 800,00 грн.
Приймаючи до уваги те, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову стосуються коштів відповідача (накладення арешту на такі кошти), колегія суддів зауважує, що, відповідні заходи забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у cправі №905/448/22 зроблено наступний правовий висновок:   "У випадку подання позову про стягнення грошових коштів   можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною,   що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін".
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 року у cправі №905/448/22 також зауважено про те, що у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.
Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання №28/12/1 від 28.12.2021 за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" зобов`язується передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" обладнання для виробництва комбікормів, найменування, комплектація та кількість якого визначається сторонами у Специфікаціях.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" на виконання вищевказаного договору перерахувало відповідачу передплату в розмірі 14962800,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями МК-0002999 від 29.12.2021 на суму 6   000   000,00 грн., №МК-0000100 від 11.01.2022 на суму 2   500   000,00 грн., № МК-0000106 від 12.01.2022 на суму 2   500   000,00 грн., №МК-0000116 від 13.01.2022 на суму 2   000   000,00 грн., №МК-0000131 від 14.01.2022 на суму 1   000 000,00 грн., №МК-0000134 від 17.01.2022 на суму 962 800,00 грн.
Проте, як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" не виконало взяті на себе зобов`язання щодо поставки обладнання згідно договору постачання №28/12/1 від 28.12.2021. 
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" також не задовольнило претензію позивача №180 від 14.02.2023 про повернення на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" передплати в розмірі 14   962 800,00 грн., сплаченої позивачем на виконання договору постачання №28/12/1 від 28.12.2021.
Наведені вище обставини свідчать про наявність довготривалого порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання №28/12/1 від 28.12.2021, а невиконання претензії №180 від 14.02.2023 дає підстави для висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" не вживає дій, які були б направлені на повернення отриманої передплати або врегулювання спору із позивачем іншим чином.
При цьому, колегія суддів зазначає, що можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною,   що в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. В даному випадку, відповідач має можливість вільно користуватися грошовими коштами вже протягом тривалого періоду часу (більше ніж півтора року з моменту отримання відповідних грошових коштів) та, одночасно, не має наміру здійснювати поставку обладнання, яке є предметом договору №28/12/1 від 28.12.2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі претензією №180 від 14.02.2023.   
Суд апеляційної інстанції також враховує ті обставини, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року. У подальшому, введений воєнний стан неодноразово продовжувався та дії на даний час.
Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" є місто Лиман Донецької області, який знаходиться у безпосередній близькості до місця проведення активних бойових дій.
За таких обставин існує реальна ймовірність того, що з огляду на активні бойові дії, численні ракетні обстріли, господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" може бути зупинена або взагалі припинена, що матиме наслідком суттєве погіршення фінансового стану та платоспроможності відповідача.
Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача, унеможливить ефективний захист та поновлення прав заявника, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення його прав.
Також колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що в разі невжиття запропонованого заявником заходу забезпечення позову (накладення арешту на належні відповідачу грошові кошти в межах ціни позову), Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" матиме можливість безперешкодно розпорядитися вказаними коштами, здійснювати їх відчуження під час розгляду спору в даній справі, що може реально істотно утруднити захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача та призвести до ймовірності невиконання відповідного судового рішення.
Оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, слід відзначити, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами, на забезпечення яких вони вживаються, оскільки арешт накладається на грошові кошти відповідача в межах суми заявлених позовних вимог. Такий захід цілком відповідає збалансованості інтересів сторін, оскільки накладення арешту на грошові кошти - це тимчасовий захід, який триває до визначення подальшої долі відповідних грошових коштів, а отже не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки грошові кошти залишаються у його володінні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції, дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, оцінюючи доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення позову в разі задоволення позовних вимог, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та як наслідок про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову.

Що стосується доводів позивача про те, що відповідачем періодично вчиняються дії, спрямовані на зменшення своїх активів шляхом здійснення виділу та передачі активів за розподільчим балансом до новоутворених юридичних осіб, з огляду на здійснену ним процедуру виділу нової юридичної особи ТОВ «Красноріченський елеватор», колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначені доводи не можуть бути підставою для забезпечення позову, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань виділ нової юридичної особи з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" відбувся ще на початку листопада 2021 року, тобто до укладення договору постачання №28/12/1 від 28.12.2021 та виникнення будь – яких зобов`язань сторін за ним.
Проте, місцевий господарський суд під час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" про забезпечення позову, зосередившись на відхиленні вищевказаних доводів заявника, не прийняв до уваги інші доводи позивача та наявні в матеріалах справи документи, які свідчать про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Донецької області від 02.10.2023 у справі №905/1231/23 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" про забезпечення позову. 

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідачем під час розгляду заяви про про вжиття заходів забезпечення позову не висловлено власну позицію щодо даного питання, ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному господарському суді. За таких обставин, рішення про наявність правових підстав для забезпечення позову приймалось колегією суддів, зважаючи на наявні в матеріалах справи документи, фактичні обставини справи та доводи позивача. В той же час, в разі наявності у відповідача обґрунтованих причин та відповідних доказів на підтвердження факту відсутності правових підстав для забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" не позбавлене можливості звернутися до господарського суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку, передбаченому ст.145 ГПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.10.2023 у справі №905/1231/23 – задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.10.2023 у справі №905/1231/23 – скасувати. 
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" про забезпечення позову – задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" (84402, Донецька область, місто Лиман, вулиця Оборони,  будинок 231, код ЄДРПОУ 35421016) в межах суми позовних вимог 14 962 800 гривень 00 копійок на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро", зокрема, IBAN НОМЕР_1 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО: 380805.

Дана постанова має силу виконавчого документу відповідно до ст. 3 Закону України “Про виконавче провадження”.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" (63401, Харківська область, Чугуївський район,   селище Вирішальний,   вулиця Степова,   будинок 12, ЄДРПОУ 41565278). 
Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "СКВ-Агро" (84402, Донецька область,   місто Лиман,   вулиця Оборони,   будинок 231, код ЄДРПОУ 35421016).
Дана постанова про забезпечення позову набирає законної сили 06.11.2023 року, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України “Про виконавче провадження”, протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                                  Н.О. Мартюхіна

Суддя                    О.І. Склярук       

Суддя                    В.В. Россолов

               
                    Повний текст постанови складено 13.11.2023 року