КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 756/13281/23                                                                          Головуючий в суді І інстанції Луценко О.М.
Провадження № 33/824/5355/2023                                                        Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 грудня 2023 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Верчика Ігоря Євгенійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 522516 від 02 жовтня 2023 року - 1 жовтня 2023р. о 23:14 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , на вул.. Полярна 12/1 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не впевнився в безпечності маневру, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль « Nissan» д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 10.1,12.1,12.3 Правил Дорожнього Руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 522515 від 01 жовтня 2023 року - 01 жовтня 2023р. о 23:14 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , на вул.. Полярна 12/1 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, накладено на нього штраф на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн судового збору.
Не погоджуючись з вказаною постановою, 06 листопада 2023 року адвокат Верчик Ігор Євгенійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргув якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що після проходження служби в лавах ЗСУ у пізній час доби, щоб встигнути до початку комендантської години, повертаючись додому за місцем свого проживання у м. Києві, рухаючись на автомобілі «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, виїжджаючи з АЗС «КЛО» на вул. Полярна у м. Києві допустив зіткнення з т/з «Nissan»д.н.з. НОМЕР_3 . Після чого на місце ДТП прибули працівники поліції які й розпочали у першу чергу оформлення ДТП. В 23 год. 32 хв. на місце ДТП під`їхав наряд патрульної поліції. Після усного опитування осіб присутніх на місці ДТП об 23 год. 34 хв. поліцейський задав ОСОБА_1 наступне питання: «Точно нічого не вживали?», ОСОБА_1 відповів «Ні».
Звертає увагу суду на те, що як слідує з відео жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі не зафіксовано. Більше того, самого факту керування транспортним засобом Hyundai Accent»д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння поліцейські встановити не могли, оскільки прибули на місце ДТП через 20 хв. після того як воно відбулось.
Вказує, що враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження обставин, викладених в оскаржуваному протоколі, у зв`язку з чим вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно його вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Верчик Ігор Євгенійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 522515 від 01 жовтня 2023 року - 01 жовтня 2023р. о 23:14 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , на вул.. Полярна 12/1 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.102023 року. З якого вбачається, що від проходженні огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 7);
- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. З якого зокрема вбачається, що під час спілкування з поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння на що ОСОБА_1 надав відмову.
Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 01 жовтня 2023 року за участю ОСОБА_1 ..
Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що з відео жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі не зафіксовано, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки законодавство України передбачає відповідальність саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що і узгоджується з наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження обставин, викладених в оскаржуваному протоколі, у зв`язку з чим вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в матеріалах справи є достатні та допустимі докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна адвоката Верчика Ігоря Євгенійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Верчика Ігоря Євгенійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «14» грудня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду                                                        Л.П. Сушко