ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8743/23 Справа № 212/2032/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,
за участю: секретаря судового засідання –Гладиш К.І.,

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Укрсиббанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг цивільну справу № 212/2032/15-ц за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 а про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30квітня 2021 року (суддя Ваврушак Н.М.), постановлену в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ
У квітні2021 року до суду звернувся Акціонерного товариства «Укрсиббанк», в інтересах якого діє Агабалаєва Я.В., із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання у цивільній справі № 212/2032/15-ц. В обґрунтування заяви зазначив, що 24 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ухвалено рішення по справі № 212/2032/15–ц, яким було задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Виконавчі листи 15 березня 2016 року були видані судом для примусового виконання рішення суду. Задля примусового виконання судового рішення 20 квітня 2016 року було здійснене направлення до Жовтневого відділу ДВС м .Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяви про відкриття виконавчих проваджень. Вказані заяви були отримані відділом ДВС 29 квітня 2016 року. Однак, 24 грудня 2020 року Покровський відділ ДВС у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) листом від 24 грудня 2020 року повідомив, що вищевказані виконавчі листи на виконанні не перебувають.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2021 року заяву представника АТ «Укрсиббанк» адвоката Агабалаєвої Я.В. задоволено у повному обсязі. Поновлено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, виданих по цивільній справі № 212/2032/15 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо стягнення заборгованості та судового збору з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк». Видано дублікати виконавчих листів по справі № 212/2032/15 про стягнення заборгованості та судового збору з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк».

Ухвала суду мотивована тим, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, тому слід поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання у даній цивільній справ.
КОРОТКИЙ ЗМІСТВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви позивача відмовити.
УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не досліджував поважність пропуску строків пред`явлення виконавчих документів стягувачем, не надав обґрунтування свого рішення, також в матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчі листи було втрачено та відсутні докази направлення стягувачем виконавчих листів до Жовтневого (Покровського) ДВС м. Кривого Рогу. 
УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від АТ «Укрсиббанк» - ТОВ «Спеціалізована компанія «Фарес», в інтересах якого діє Агабалаєва Я.В., надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивач вважає, що ОСОБА_2 порушено річний преклюзивний строк щодо апеляційного оскарження. Боржник ОСОБА_1 стосовно якого також задоволено ухвалу банку про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку їх пред`явлення до виконання, не скористався своїм правом подачі апеляційної скарги, тому боржник ОСОБА_2 може оскаржувати та наводити підстави для оскарження вказаної ухвали у цій справі, які стосуються виключно її. Місцевий суд врахував доводи стягувача про те, що виконавчі листи втрачено при пересилці, можуть бути поважними, оскільки вони не залежали від волі стягувача, який періодично цікавився станом виконавчого провадження. Вважає, що оскаржувала ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.
Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував,просив її відхилити. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено, що 24 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу ухвалено рішення по справі № 212/2032/15– ц про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
15 березня 2016 року представник ПАТ «Укрсиббанк» Дубовик С.М. звернувся до суду з заявою про видачу рішення та виконавчих листів, та 15 березня 2016 року представник банку ОСОБА_3 отримав документи згідно заяви, копію рішення та виконавчий лист.
20 квітня 2016 року до Жовтневого відділу ДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області були направлені заяви про відкриття виконавчих проваджень. Вказані заяви були отримані відділом ДВС 29 квітня 2016 року.
24 грудня 2020 року Покровський відділ ДВС у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) листом від 24 грудня 2020 року повідомив, що вищевказані виконавчі листи на виконанні не перебувають.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.
Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Частиною 1 статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Статті 22,23 Закону України « Про виконавче провадження » в редакції 1999 року, яка діяла на момент даних правовідносин, передбачала, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження».
Згідно зі статтею 1 Закону України « Про виконавче провадження » виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
За частиною 1 статті 12 Закону України « Про виконавче провадження », який діє на час подання заяви, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Як вбачається з матеріалів справи, 24 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення по справі № 212/2032/15-ц за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1 764,74 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12 лютого 2015 року становить 47 489,44 грн. Вирішено питання щодо судового збору.
15 березня 2016 року, відповідно до заяви, представник ПАТ «Укрсиббанк» Дубовик С.М. отримав копію рішення, що набрало законної сили, та виконавчі листи у справі № 212/2032/15-ц (а.с.84).
20 вересня 2016 року, зареєстровано за вх. № 21128 від 28 вересня 2016 року, представник ПАТ «Укрсиббанк» Мікайилов Р.Р. звернувся до суду з повторною заявою про видачу виконавчих листів, на яку Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надано відповідь, що виконавчий лист та копія рішення були видані представнику позивача, згідно заяви від 15 березня 2016 року (а.с.89).
26 грудня 2016 року представник ПАТ КБ «Укрсиббанк» Чепель О.І. звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у зв`язку з їх втратою (а.с.90).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року у задоволені заяви представника ПАТ КБ «Укрсиббанк» Чепеля О.І. відмовлено у зв`язку з тим, що заявником не надано переконливих доказів з приводу втрати чи пошкодження виконавчих листів, та того, що виконавчі листи не перебувають на виконанні (а.с.103, 103 зворот).
20 листопада 2020 року представник АТ «Укрсиббанк» Агабалаєва Я.В. звернулась до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління МУ (м. Дніпро) при здійсненні примусового виконання судового рішення (а.с. 110-112).
21 січня 2021 року представник АТ «Укрсиббанк» Васильченко С.О. надав до суду заяву про залишення скарги без розгляду у зв`язку з наданням 24 грудня 2020 року уповноваженим відділом Державної виконавчої служби інформації, що виконавчі листи за судовим рішенням по справі № 212/2032/15-ц до виконавчої служби не надходили та на виконанні ніколи не перебували (а.с. 157).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року скаргу АТ «Укрсиббанк» залишено без розгляду (а.с. 160-161).
14 квітня 2021 року від представника АТ «Укрсиббанк» Агабалаєвої Я.В. надійшла заява про видачу дублікатів виконавчих листів та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, яка ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2021 року задоволена у повному обсязі. 
Як на причину втрати виконавчих листів АТ «Укрссибанк» зазначає, що оригінали чотирьох виконавчих листів було втрачено після їх отримання 29 квітня 2016 року представником відділу ДВС, на підтвердження чого надає копію рекомендованого поштового повідомлення (а.с. 171). На даний час місцезнаходження виконавчих листів стягувачу невідомо, оригінали даних виконавчих листів є втраченим для стягувача.
Діючим законодавством визначено, що дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» визначено, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.
Положеннями частини 1 статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд дійшов висновку про те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.
Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З матеріалів справи вбачається, що заява про видачу дубліката виконавчого листа не містить обставин, належних та допустимих доказів, які в силу статей 77, 80, 81 ЦПК України об`єктивно давали б можливість суду зробити висновок про те, що оригінал виконавчого листа втрачено, а отже відсутня передбачена законом підстава для видачі його дублікату.
Відповідно до статті 12, частин 1,5,6 статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України ).
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, чи не втратило рішення законної сили, чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин, чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання, а також обставини втрати виконавчого документа (коли виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується).
Матеріали справи не містять та заявником не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження втрати виконавчого листа.
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке заявником надано як на доказ отримання відділом ДВС, суд не приймає до уваги, оскільки воно не дає можливість суду встановити, що саме оригінали виконавчих листів щодо відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направлялись на виконання. До того ж, поштове повідомлення містить напис «Заява про від. Данилов, ОСОБА_4 », опис вкладення у справі відсутній.
Саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування.
Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. 
В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.
Згідно вимог статті 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.
Суд враховує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов’ язки.
В даному випадку, АТ «Укрсиббанк» не було вжито всіх заходів для вчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання, внаслідок чого допущено значний пропуск строку пред`явлення його до виконання, який становить понад сім років.
Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 166/1472/18 від 23 жовтня 2019 року, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі № 2-461/09 від 02 червня 2020 року, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.
Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г). Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (N 2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п. 197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ДжоржЕстіма проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), N 2132/02, п. п. 24-27, 13 червня 2006 року).
В той же час, практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як «непорушність прав», «якість та точність закону», «стабільність та остаточність судових рішень», «законні очікування» тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).
Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії»(Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).
Європейський суд неодноразово зазначав в свої рішеннях, що якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Заявником не наведено причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.
Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.
Враховуючи наведене вище, та те, що заявником не доведено поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, вимоги заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволенню не підлягають, а висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Укрсиббанк» у повному обсязі.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів з огляду на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи вищезазначене та те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , з АТ «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 536,80 грн.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2021 рокускасувати.
В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк», в інтересах якого діє Агабалаєва Яна Валеріївна, про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 536,80 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий                                                                 О.О.Тимченко
Судді                                                                         В.П. Зубакова 
В.О. Остапенко
Повний текст судового рішення складено 15 листопада 2023 року.

Головуючий                                                                 О.О. Тимченко