Справа № 734/1098/23 	Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А. 	
Провадження № 33/4823/894/23 	  	
Категорія - – ч.2 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Александрова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2023 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , військовослужбовець В/Ч НОМЕР_1 ,  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 27 березня 2023 року в 00 год 35 хв, на а/д Т – 25 – 35 «Козелець – Карпилівка – Сорокошичі» 2 км, 150 м, в Чернігівському районі Чернігівській області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вважає висновок суду таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. На думку апелянта, процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була порушена. Зазначає, що результати огляду ОСОБА_1 , проведеного із застосуванням приладу «Драгер», є недопустимим доказом, оскільки має місце несвоєчасне калібрування вимірювального приладу. Протокол складено до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та до отримання результату огляду, що є протиправною дією поліцейського, а тому є незаконним та безпідставним. Вказує про відсутність зазначення в протоколі кваліфікуючої ознаки - повторне вчинення адміністративного правопорушення протягом року, що не свідчить про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а тому суд першої інстанції самостійно визначив кваліфікацію дій правопорушника. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №065351 від 27.03.2023, ОСОБА_1 , 02 березня 2023 року в 00 год 35 хв, на а/д Т – 25 – 35 «Козелець – Карпилівка – Сорокошичі» 2 км, 150 м/ в Чернігівському районі Чернігівській області, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlkotest 6810, результат - 1,07 проміле, тест №521 від 27.03.2023, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.3).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.  

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Драгер ARСЕ-0226 від 27.03.2023, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 1,07 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду, на той період часу, із даними результату проведеного огляду (а.с.15).

          Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються копією постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції був зупинений  транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години. Під час перевірки документів, було встановлено, що водій позбавлений права керування. У подальшому, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат - 1,07 проміле. При цьому водій не заперечував, що вживав алкоголь та неодноразово намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього протокол, що також свідчить про спробу останнього уникнути відповідальності за вчинене.  

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта стосовно того, що технічний засіб DragerAlcotest 6810, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , проходив останнє калібрування більше ніж півроку тому, а тому його покажчики згідно з Інструкції по експлуатації приладу не можуть вважатися достовірними, є непереконливими, з огляду на таке.
Калібрування передбачає визначення похибки алкометра за допомогою сервісного обладнання з подальшим налаштуванням його характеристик та приведення його похибки до мінімального значення, закладеного заводом виробником та вказаної в інструкції з експлуатації.
За правилами пункту 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
У пункті 7 розділу ІІ Інструкції, стан алкогольного сп`яніння у водія визначається після проведення тесту з використанням технічного засобу, якщо цифровий показник становить більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», межі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.
Пунктом 5 статті 8 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською РСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках – у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.
У водія ОСОБА_1 результат продування приладу склав 1,07 проміле, що більш ніж у п`ять разів перевищує допустиму законодавчу норму, що з урахуванням усіх можливих похибок, поза розумним сумнівом доводить його перебування на момент проведення огляду у стані алкогольного сп`яніння.

Також апелянт, як на підставу скасування постанови суду, посилається на відсутність у фабулі протоколу кваліфікуючої ознаки скоєного правопорушення – вчинення аналогічного правопорушення повторно протягом року.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині слід зазначити, що наведені вище обставини не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Так, згідно з ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
Як убачається з протоколу, фабула вчиненого адміністративного правопорушення викладена без зазначення повторності вчинення протягом року, разом з тим працівниками поліції в протоколі правильно кваліфіковано дії водія саме за ч.2 ст.130 КУпАП.
У даному випадку правове значення має правильність кваліфікації дій порушника, яка зазначається в графі «чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП», що фактично і зазначено працівниками поліції при кваліфікації дій правопорушника.
Таким чином, особа, яка притягується до відповідальності, усвідомлює своє обвинувачення, яке працівниками поліції в протоколі зазначено як ч.2 ст.130 КУпАП, тому і захищатись має саме від такого обвинувачення.
Вказана кваліфікуюча ознака, яка має місце в діях водія ОСОБА_1 доводиться зібраними по справі доказами, а саме копією постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.11.2022, яка набрала чинності, про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
У зв`язку з чим, апеляційний суд не може погодитись з твердженням апелента про те, що суд самостійно змінив кваліфікацію дій правопорушника та безпідставно їх перекваліфікував з ч.1 ст.130 КУпАП на ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки саме така кваліфікація дій водія ОСОБА_1 вказана в протоколі про адміністративне правопорушення і саме таку кваліфікацію розглядав місцевий суд.

Доводи захисника про те, що у протоколі зазначена дата правопорушення - 02 березня 2023 року, а постанові суду – 27 березня 2023 року, є непереконливими. Як убачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, правопорушення ОСОБА_1 скоїв саме 27 березня 2023 року, чого він і сам не заперечував у суді апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний