Справа № 445/1717/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М. В. 
Провадження № 22-ц/811/1696/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Суди В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року,-
ВСТАНОВИВ:

у вересні 2016 року  ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
У вересні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до  ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом:  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 , про усунення перешкод у користуванні власністю.
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року позовну заяву за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про усунення перешкод у користуванні власністю – залишено без розгляду.
Роз`яснено позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом..
Ухвалу суду в частині залишення без розгляду зустрічного позову оскаржив представник ОСОБА_1  – ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що відсутні підстави для залишення зустрічного позову без розгляду оскільки ОСОБА_1 та його представник з`являлися в судові засідання, про які були належним чином повідомлені, однак про судове засідання, призначене на 25 травня 2023 року, їх належним чином не повідомлено. Зазначає, що звертався до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак судом безпідставно судові засідання в режимі відео конференції не призначалися. Вказує, що зустрічний позову є взаємопов`язаним із первісним позовом, оскільки такі позови виникають з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, однак, вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, відтак, зустрічний позов може подаватися не лише для захисту від первісного позову, але й бути самостійним засобом захисту відповідача. З наведених підстав просить ухвалу суду в частині залишення без розгляду зустрічного позову скасувати та направити справу для продовження розгляду позову ОСОБА_1 . 
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з`явилися.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.
З огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 17 жовтня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 09 жовтня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 17 жовтня 2023 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Оскільки ухвала Золочівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року оскаржується представником ОСОБА_1 – ОСОБА_2 лише в частині залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 , відтак законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в іншій частині колегією суддів не перевіряється. 
Залишаючи без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що протокольною ухвалою судового засідання від 27.04.2023 року явку учасників справи було визнано обов`язковою, однак в наступне судове засідання, сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пункт 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання є можливим лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.
З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 05 вересня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про усунення перешкод у користуванні власністю. 
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 13 січня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду.
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду по суті на 22 вересня 2021 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про усунення перешкод у користуванні власністю.
З протоколу судового засідання від 22 вересня 2021 року вбачається, що розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням про виклик експерта.
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2021 року суддею Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В. прийнято до провадження вищевказану цивільну справу, розгляд справи призначено на 18 листопада 2021 року.
Матеріалами справи підтверджується, що судові засідання у справі призначалися на 18 листопада 2021 року, 26 січня 2022 року, 15 березня 2022 року, 14 квітня 2022 року, 07 червня 2022 року, 18 липня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 18 жовтня 2022 року, 29 листопада 2022 року, 06 лютого 2023 року, 23 березня 2023 року, в більшості з яких брали участь учасники справи, в тому числі ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 .
З матеріалів справи вбачається, 27 квітня 2023 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання.
Протокольною ухвалою судового засідання від 27 квітня 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні, визнано обов`язковою явку учасників процесу в судове засідання на 23 травня 2023 року, крім того, учасників справи вирішено повідомити про розгляд справи розмістивши оголошення на сайті суду.
В матеріалах справи наявні лише судові повістки про виклик до суду ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в яких зазначено про їх обов`язкову явку до суду на 23 травня 2023 року, а також оголошення про виклик ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Інформація про вручення судових повісток учасникам справи в матеріалах справи відсутня.
В розміщеному на сайті суду оголошенні не зазначено, що явка ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року є обов`язковою.
Оскаржуваною ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року позовну заяву за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про усунення перешкод у користуванні власністю залишено без розгляду з тих підстав, що позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходили, вимоги протокольної ухвали суду від 27 квітня 2023 року щодо обов`язкової явки в судове засідання учасниками не виконано.
Такі висновки суду не відповідають фактичними обставинам справи.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував те, що справа перебуває в провадженні суду з 2016 року, ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом у вересні 2020 року.
Матеріалами справи безспірно підтверджується, що за час перебування справи в провадженні суду судові засідання призначалися неодноразово.
Також безспірним є те, що учасники справи, в тому числі і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 , неодноразово з`являлися в судові засідання, які з різних причин відкладалися чи в судових засіданнях оголошувалася перерва.
Залишаючи без розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував те, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 про ухвалу суду від 27 квітня 2023 року про обов`язкову явку учасників справи в судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року. 
З матеріалів справи вбачається, що учасники справи, в тому числі і ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 викликалися в судові засідання судовими повістками, які направлялися за зазначеною ними адресою, яка суду була відомою, і такі за вказаною адресою їм вручалися, адреса місця проживання їх не змінювалася,
Крім цього, представнику ОСОБА_1 – ОСОБА_2 судові повістки надсилалися на електронну адресу, а тому не було необхідності в оголошенні на сайті суду.
Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про судове засідання, призначене на 23.05.2023 року. 
За вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що за належного повідомлення судом першої інстанції про призначені судові засідання, ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 з`являлися в судові засідання.
Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 не було відомо про те, що ухвалою суду від 27 квітня 2023 року явку учасників справи визнано обов`язковою, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не були належним чином повідомлені про судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду про повторну неявку ОСОБА_1 в судове засідання, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання та залишення зустрічного позову без розгляду з цих підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити.
Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року в частині залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про усунення перешкод у користуванні власністю – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 .
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Постанова складена 17 жовтня 2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк