ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року 
м. Київ

справа № 826/16802/14
адміністративне провадження № К/9901/31129/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Олендера І.Я., 
розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на постанову Окружного адміністративного суду від 25.03.2015 (суддя Погрібніченко І.М.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 (головуючий суддя Бужак Н.П., судді: Костюк Л.О., Твердохліб В.А.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Агропродінвест» до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення надміру сплачених коштів,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Агропродінвест» (далі - позивач, Товариство, ТОВ «Група Агропродінвест») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (яку Верховним Судом замінено на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України; далі - відповідач-1, контролюючий орган, податковий орган) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - відповідач-2), в якому просило стягнути на користь позивача надміру сплачені кошти у сумі 2510302 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством було перераховано грошові кошти в рахунок оплати податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 2510302 грн, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 08.10.2013 №0005192220, яке в подальшому скасовано в судовому порядку, у зв`язку із чим грошові кошти були сплачені позивачем безпідставно та, на переконання останнього, підлягають стягненню на його користь.
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 25.03.2015 позов задовольнив частково; зобов`язав Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві підготувати висновок про повернення ТОВ «Група Агропродінвест» надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку з податку на прибуток підприємств у розмірі 2510302,00 грн з відповідного бюджету та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку, визначеному статтею 43 Податкового кодексу України; в решті позовних вимог відмовив.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність переплати з податку на прибуток підтверджується матеріалами справи та не заперечується податковим органом, при цьому, оскільки сума 2510302,00 грн сплачена відповідно до податкового повідомлення-рішення, яке скасоване постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2014 у справі №826/19969/13-а, що набрала законної сили, то наявні підстави для повернення Товариству цієї суми як такої, що надміру сплачена до бюджету.
Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 14.03.2017 скасував судове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в частині зобов`язання відповідача підготувати висновок про повернення Товариству надміру сплаченого грошового зобов`язання у розмірі 2510302,00 грн та ухвалив в цій частині нову постанову; зобов`язав Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві підготувати висновок про повернення позивачу надміру сплаченого грошового зобов`язання на прибуток підприємства у розмірі 627400 грн з відповідного бюджету та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку, визначеному Податковим кодексом України; у зобов`язанні Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві підготувати висновок про повернення позивачу надміру сплаченого грошового зобов`язання на прибуток підприємства у розмірі 1882902,00 грн відмовив.
Ухвалюючи таке рішення, апеляційний суд врахував, що податкове повідомлення-рішення від 08.10.2013 №0005192220, яким позивачу визначено грошове зобов`язання на суму 2510302,00 грн, за результатом нового розгляду справи №826/19969/13-а було визнано протиправним та скасовано лише в частині нарахування збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств по взаємовідносинам з ПАТ «Страхова компанія «Країна» за договором добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами від 14.06.2011 №12/141/3.1.14; при цьому, судові рішення вмотивовані правомірністю включення ТОВ «Група Агропродінвест» до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, суми 627400,00 грн, сплаченої відповідно до вказаного страхового договору. Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що сума 627400,00 грн є надміру сплаченою Товариством до бюджету та має бути повернута шляхом подання відповідачем відповідного висновку до органу казначейської служби, в свою чергу сума 1882902 грн. не була підтверджена під час розгляду вказаної справи, а тому підстави для її повернення позивачу відсутні.
У поданій касаційній скарзі податковий орган по суті порушує питання щодо неправильного застосування судами норм податкового законодавства, що регулюють підстави, умови, порядок повернення надміру сплачених податків, вказавши на те, що віднесена до витрат сума 627400,00 грн не є податком, який донарахований податковим повідомленням-рішенням від 08.10.2013 №0005192220, а виключно бере участь у визначенні об`єкта оподаткування, тоді як сумою грошового зобов`язання є 144302 грн, що становить 23% ставки податку на прибуток у відповідному податковому періоді; крім того, зазначив про залишення судами поза увагою нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання.
Товариство подало відзив на касаційну скаргу, у якому просило залишити судові рішення без змін, оскільки судами правильно встановлено всі обставини справи, надано їм належну правову оцінку та прийнято законні і обґрунтовані рішення.
Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження.
В подальшому справу передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду й відповідно до пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційна скарга підлягає розгляду у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 08.02.2020.
Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві була проведена виїзна планова перевірка ТОВ «Група Агропродінвест» (код ЄДРПОУ 31953813) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 30.06.2013, за результатами якої складено акт від 30.09.2013 №836/26-53-22-01-21-31953813.
Перевіркою відповідач встановив, зокрема, порушення Товариством приписів підпункту 5.2.7 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпункту 138.10.5 пункту 138.10, підпункту 138.11 статті 138, підпункту 140.1.6 пункту 140.1 статті 140, пункту 141.1 статті 141, пункту 142.2 статті 142 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 2218901 грн.
Податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення №0005192220 від 08.10.2013, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 2510302 грн, в т.ч. за основним платежем - 2218901 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 291401 грн.
З матеріалів справи слідує, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2014 у справі №826/19969/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014, вищезазначене податкове повідомлення-рішення було скасовано.
При цьому сума грошового зобов`язання у розмірі 2510302,00 грн була сплачена Товариством до бюджету, внаслідок чого виникла перепалата.
В подальшому позивач звернувся до податкового органу із заявою від 03.09.2014 №03-19/14 про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, у якій просив перерахувати на його банківський рахунок суму зайво сплачених коштів у розмірі 2510302,00 грн.
Листом від 22.10.2014 №10982/10/26-56-20-02-04 ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м.Києві повідомило позивача про неможливість повернення коштів, оскільки грошове зобов`язання погашено за рахунок подання уточнюючих податкових декларацій та із загальної суми сплачено відповідно до платіжного доручення тільки 100000,00 грн.
Згідно із підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Відповідно до пунктів 43.1-43.5 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади.
Так, судом першої інстанції встановлено, що сума податкового зобов`язання у розмірі 2510302,00 грн була частково погашена за рахунок уточнюючих декларацій, а саме:
-уточнюючої декларації №9017230747 від 01.08.2013 на суму 514675 грн;
-уточнюючої декларації №9017230761 від 01.08.2013 на суму 70500грн;
-уточнюючої декларації №9017230767 від 01.08.2013 на суму 100000 грн;
-уточнюючої декларації №9017230771 від 01.08.2013 на суму 70000 грн;
-уточнюючої декларації №9087702096 від 01.08.2013 на суму 100000 грн;
-уточнюючої декларації №9087702111 від 01.08.2013 на суму 324590грн.
Окрім цього, позивач надав у підтвердження сплати податкових зобов`язань платіжні доручення від 18.10.2013 №3101716/1 на суму 100000 грн, від 22.10.2013 №3102217/1 на суму 1300 грн, від 09.10.2013 №3100912/1 на суму 260000грн.
Крім того, до матеріалів справи подані платіжні доручення про сплату податку на прибуток за період 2011-2012.
Факт переплати та відсутності податкового боргу підтверджується відповідними довідками податкового органу, що були предметом дослідження під час розгляду справи, а також актом звірення стану розрахунків платника за податками, зборами, митними платежами та єдиним внеском станом на 04.11.2014.
Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність у ТОВ «Група Агропродінвест» права на повернення надміру сплачених коштів до бюджету.
При цьому, суд першої інстанції, із вказівкою на судові рішення у справі №826/19969/13-а, якими скасоване податкове повідомлення-рішення №0005192220 від 08.10.2013 про збільшення грошового зобов`язання на суму 2510302,00 грн, зазначив про необхідність повернення позивачу коштів у розмірі 2510302,00 грн шляхом підготовки відповідачем відповідного висновку, згідно із пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України.
Однак, в ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що судові рішення у справі №826/19969/13-а, на які посилався суд першої інстанції, скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.04.2015 та справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.
За результатом повторного розгляду справи, Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 12.11.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016, позов задовольнив частково; визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві №0005192220 від 08.10.2013 в частині нарахування збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств по взаємовідносинам з ПАТ «Страхова компанія Країна» за договором добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами №12/141/3.1.14 від 14.06.2011.
Зі змісту зазначених судових рішень слідує, що судами встановлена наявність у ТОВ «Група Агропродінвест» правових підстав для включення до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, суми 627400,00 грн, сплаченої за договором від 14.06.2011 №12/141/3.1.14.
Апеляційний суд у справі, що розглядається, посилаючись на вищезазначені обставини адміністративної справи №826/19969/13-а, дійшов висновку, що сума 627400,00 грн повинна бути повернута позивачу як надміру сплачена.
Разом з тим, апеляційним судом не взято до уваги те, що сума 627400,00 грн не є грошовим зобов`язанням, що було визначено податковим повідомленням-рішенням №0005192220 від 08.10.2013, а є лише сумою, яка включена до об`єкта оподаткування, на який нараховано податок цим рішенням.
Так, відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
До того ж відповідач вказав на те, що на суму заниженого грошового зобов`язання була нарахована пеня у розмірі 103724,00 грн, згідно із приписами підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, яким передбачено, що нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Такі обставини мали бути перевірені, у даному випадку, судом апеляційної інстанції, який здійснював перегляд справи, оскільки такі стосуються безпосередньо предмету доказування у межах спірних відносин і мають істотне значення для вирішення спору.
Частиною 1 статті 69 цього Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (частина 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній до 15.12.2017).
Аналогічні приписи наведено у чинній редакції Кодексу адміністративного судочинства України (статті 72-76).
За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Такі ж положення закріплені і в статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017).
Підсумовуючи наведене, слід констатувати, що судом апеляційної інстанції при визначенні суми, на яку податковий орган має надати висновок про повернення Товариству надміру сплаченого податку, допущено порушення норм процесуального права, яке виразилось у неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, та, як наслідок, ухвалено постанову, яка не відповідає вищенаведеним вимогам до судового рішення, у зв`язку із чим вона на підставі статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в ході проведення якого необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Керуючись статтями 341, 349, 350, 353, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, задовольнити частково.
Скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 в частині скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2015, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді | С.С. Пасічник І.А. Васильєва   І.Я.Олендер