ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1269/22                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Тимошенко В.П.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 серпня 2023 року                                                                                         м. Київ
  Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                            Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Ключковича В.Ю.
                                                               Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 , основного розміру пенсії за вислугу років з 70% до 83% від відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 83% грошового забезпечення, відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: з 01.01.2018 р. по 31.03.2019 р., відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 15.03.2018 №ФР 46872; з 01.04.2019 р. по теперішній час, відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі № 580/5985/21, що набрало законної сили 21.10.2021 р. та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 № ФР 46872 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахування раніше виплачених сум.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення ОСОБА_1 при проведенні перерахунку пенсії відсоткового розміру з 83% до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.01.2018 по 31.03.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 83% від основного розміру грошового забезпечення відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.03.2018 №ФР 46872, з врахуванням проведених виплат.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 №ФР 46872, в врахуванням проведених виплат.
Додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 у такій редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 в розмірі 83% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 №ФР 46872, в врахуванням проведених виплат».
Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що розмір пенсії позивача повинен становити 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року (суддя-доповідач Глущенко Я.Б.).
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 26 квітня 2023 року (суддя-доповідач Глущенко Я.Б.). 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року прийнято справу № 580/1269/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до свого провадження до свого провадження (суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції вказав, що при зверненні до суду позивач, зокрема, просив - зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії позивачу в розмірі 83% грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01.04.2019 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 №ФР 46872.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що однією із вимог, яку суд не задовольнив - є здійснення перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області в розмірі 83% грошового забезпечення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;  2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За приписами ч. 5 ст. 252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Отже, процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 1540/4122/18 зазначив наступне: «...додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази.
Разом з тим додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.
Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом».
Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1  просив суд, зокрема, зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 , перерахунок та виплату пенсії в розмірі 83% грошового забезпечення, відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: з 01.01.2018 р. по 31.03.2019 р., відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 15.03.2018 №ФР 46872; з 01.04.2019 р. по теперішній час, відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі № 580/5985/21, що набрало законної сили 21.10.2021 р. та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 № ФР 46872 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахування раніше виплачених сум.
Із рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року випливає, що судом позов задоволено повністю. При цьому, судом першої інстанції було досліджено відповідні докази та зроблено висновок, що «…Відповідачем на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/5985/21 здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 № ФР46872, із зменшенням розміру його пенсії з 83% до 70% від основного розміру грошового забезпечення.
Суд зазначає, що позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 83% сум грошового забезпечення.
Враховуючи те, що право позивача на перерахунок його пенсії встановлено чинним законодавством України, позивач має законні підстави на перерахунок його пенсії, з урахуванням 83% відповідної суми грошового забезпечення з 01.04.2019.».
Отже, з вищевказаного вбачається, що вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.04.2019 в розмірі 83% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 №ФР 46872 були заявлені ОСОБА_1 у позовних вимогах, досліджувалося судом першої інстанції, відображені в мотивувальній частині рішення суду, однак, в резолютивній частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року дані вимоги не знайшли свого відображення.
У зв`язку з вищезазначеним, судом першої інстанції обґрунтовано ухвалено додаткове рішення від 31 січня 2023 року та викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 у такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 в розмірі 83% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 №ФР 46872, в врахуванням проведених виплат».
Згідно доводів апеляційної скарги, відповідач не погоджується з висновком суду, викладеним у додатковому рішенні, та вважає, що розмір пенсії позивача повинен становити 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Колегія суддів вважає вищевказані доводи апелянта необгрунтованими, оскільки, вони фактично свідчать про незгоду відповідача з висновками, викладеними в рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року, що набрало законної сили.
Крім того, слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 сформовано правовий висновок, згідно з яким при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону 2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Також, Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року у справі №420/40/20 дійшов висновку, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, містить дві обставини: при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення; відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Правильним є застосування цього правового висновку лише до правовідносин, у яких відсоткове значення розміру пенсії осіб не змінювалось від моменту призначення до перерахунку у бік зниження. Натомість, до правовідносин у цій справі (та всіх аналогічних) необхідно застосовувати лише першу частину зазначеного правового висновку «при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення». Верховний Суд розширив зазначений правовий висновок наступним чином: «у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку».
Отже, доводи апелянта про необхідність зменшення процентного розміру грошового забезпечення з 83% до 70% при перерахунку пенсії з 01.04.2019 є необгрунтованими.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв додаткове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

   Суддя-доповідач                                                                         Вівдиченко Т.Р.
          
   Судді                                                                                            Ключкович В.Ю.
                                                                                                  
                                                                                                         Кузьмишина О.М.