Справа № 127/9882/23
Провадження № 22-ц/801/1496/2023
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року	Справа № 127/9882/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Рибчинського В. П., Медвецького С. К., 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Медяної Ю. В., у залі суду,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог 
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перебування сторін у шлюбі у них народилися діти – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2018 року шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати з матір`ю.
На підставі судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області №127/9373/18 від 04 травня 2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 23 квітня 2018 року, до досягнення старшою дитиною повноліття.
Другим відділом ДВС у м. Вінниці ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) 18 травня 2022 року відкрито виконавче провадження №56410801 з примусового виконання вказаного вище наказу.
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , з 06 липня 2022 року виконує військові обов`язки та отримує офіційний дохід у виді грошового забезпечення.
На виконання судового наказу ОСОБА_1 за 2022-лютий 2023 року сплатив 130 483,22 грн, в лютому 2023 року – 31 478,98 грн.
30 листопада 2022 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . 
Разом з дружиною позивач винаймає квартиру у м. Вінниця, вартість оренди якої становить 12 000 грн.
ОСОБА_6 у 2020 році встановлено діагноз «Цукровий діабет І типу, кетоз, діабетична ангіопатія кінцівок І-ІІ ст. ХХНІ ст., діабетична нефропатія ІІ ст.», що також було підтверджено Рішенням ЛКК від 31 березня 2023 року та призначено лікування, витрати на яке несе позивач, оскільки вона не може працювати. Крім цього, всі витрати на утримання сім`ї також несе ОСОБА_1 .
Позивач вважає, що подальше стягнення аліментів на дітей у розмірі понад 30 000 грн призведе до порушення його прав.
При цьому, ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю як ФОП, працює майстром манікюру/педикюру, нарощування вій, зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, тобто має можливість приймати участь в матеріальному забезпеченні дітей.
У зв`язку із наведеними обставинами та враховуючи, що у позивача змінився сімейний стан, останній звернувшись в суд із даним позовом просив:
-змінити (зменшити) розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, на підставі судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області №127/9373/18 від 04 травня 2018 року, до 1/6 частки всіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;
-зупинити стягнення за судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області №127/9373/18 від 04 травня 2018 року з дня набрання рішенням суду законної сили.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково:
-зменшено розмір аліментів, визначений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2018 року в справі №127/9373/18.
-стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 , щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.
-стягнення за судовим наказом виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 04.05.2018 року в справі №127/9373/18 припинено з дня набрання законної сили даним рішенням та зобов`язано повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.
Також вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дітей саме до розміру  1/6 частки від його доходів, при цьому судом зроблено висновок про необхідність зменшення розміру аліментів до 1/4 частки доходів позивача. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У червні 2023 року відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 20 червня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Медвецький С. К.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2023 року суддю Копаничук С. Г. замінено на суддю Рибчинського В. П.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 липня 2023 року справу призначено до розгляду на 24 липня 2023 року в порядку письмового провадження. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має стабільний та регулярний заробіток, доказів про погіршення свого матеріального стану він не надав.
Також позивачем не надано доказів того, що його дружина не працює, а її захворювання впливає на втрату нею працездатності, інвалідності вона не має.
ОСОБА_1 не довів, що його новостворена сім`я перебуває на його повному утриманні, до того ж у договорі про оренду житла орендарем зазначений не він, а ОСОБА_6 і саме не неї покладено обов`язок зі сплати орендної плати та комунальних платежів.
Сам факт укладення шлюбу не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на двох його дітей.
Відповідачка припинила підприємницьку діяльність у 2010 році, має мінливі доходи, які витрачає на утримання дітей. Окрім того вона хворіє на певні захворювання, які потребують дороговартісного та тривалого лікування.
Добровільно позивач участі в утриманні дітей не приймає, про що свідчить заборгованість по аліментах станом на 28 лютого 2022 року у розмірі 70 850 грн. Лише в лютому 2022 року у зв`язку із зростом його доходів було нараховано 31 478,98 грн, раніше розмір аліментів був значно менший.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначає, що суд прийняв законне та обґрунтоване рішення, частково задовольнивши позовні вимоги та зменшивши розмір аліментів на неповнолітніх дітей до 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) позивача.
Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області №127/648/18 від 20 лютого 2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а. с.10).
04 травня 2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за заявою ОСОБА_7 було видано судовий наказ №127/9373/18, яким вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 , щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 23.04.2018 і до досягнення старшою дитиною повноліття (а. с. 11).
Другим відділом ДВС у м. Вінниці ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) 18.05.2018 відкрито виконавче провадження №56410801 з примусового виконання вказаного вище наказу (а. с. 14).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 10.10.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), 10.10.2021 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу – ОСОБА_10 (а. с. 66).
З 06.07.2022 ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та отримує офіційний дохід, що підтверджується довідкою №1701 виданою 27.11.2022 командиром в/ч НОМЕР_1 (а. с. 13).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 30.11.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_1 та ОСОБА_11 уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу – ОСОБА_12 (а. с. 12).
Позивач разом з дружиною ОСОБА_6 винаймають квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором найму (оренди) житлового приміщення від 21.03.2023. Орендна плата становить 12 000 грн (п.1.6) (а.с.19)
Відповідно до рішення ЛКК КНП «Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр ВОР» від 31.03.2023, ОСОБА_6 встановлено діагноз: «Цукровий діабет тип 1, середньої важкості, стадія субкомпенсації. Діабетична дистальна сенсорна полінейропатія нижніх кінцівок початкова стадія. Вторинна артеріальна гіпертензія І ст. Ризик помірний. Синдром CLC. СН 0 ст. Вестибулярний синдром обумовлений остеохондрозом шийного відділу хребта. Хронічний пієлонефрит в стадії ремісії. Ізольований тривожний розлад» (а. с. 21, зворот а. с. 24) ОСОБА_6 було призначено лікування.
На підтвердження понесення витрат на ліки для дружини позивачем надано скріншоти, на яких містяться найменування ліків та їх вартість (а. с. 29-36).
На підтвердження сплати аліментів на користь ОСОБА_2 позивачем було надано відповідні квитанції (а. с. 37-47). 
Відповідно до довідки №281, виданої 02.05.2023 головою квартального комітету «Вінниченко» Ковалюк Л. Д., ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою також зареєстровані та проживають: ОСОБА_13 –мати, ОСОБА_3 – донька, ОСОБА_4 – донька. (а. с. 67).
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого від 14.12.2014, ОСОБА_7 встановлено діагноз «дифузний фіброаденоз обох молочних залоз». (а.с.69) Вказане підтверджується висновками за результатами первинного прийому хірурга-онколога (мамолога) від 18.06.2020 (а. с. 71) та від 14.03.2023 (а. с.72).
Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №56410801, виданої Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), станом на 28.02.2023 заборгованість по сплаті аліментів за судовим наказом від 04.05.2018 №127/9373/18 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області становить 70 850,27 грн (а .с. 79-81).

Позиція суду апеляційної інстанції
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до норм ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька.
Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. При цьому згідно з положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом,
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої виходив із того, що зміна сімейного стану позивача є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів, пославшись при цьому на постанову Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.
Проте колегія суддів із таким висновком місцевого суду не погоджується, оскільки спірні правовідносини у цій справі та справі, що розглядалась Верховним Судом, не є подібними.
Так, у справі № 727/1599/22 зміни сімейного стану відповідача, який просив у зв`язку із цим зменшити розмір аліментів, полягали у тому, що він повторно одружився і від шлюбу у нього народилася дитина, при цьому дружина перебуває у декретній відпустці. Саме такі зміни сімейного стану відповідача Верховний Суд визнав самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.
Натомість у справі, що розглядається, позивач як на підставу зменшення розміру аліментів посилається лише на факт укладення шлюбу та захворювання дружини.
При цьому не надає доказів, що дружина ОСОБА_6 перебуває на його утриманні та з урахуванням лікувальних рекомендацій позбавлена можливості отримувати доходи.
Водночас із долученої до відзиву на апеляційну скаргу довідки про доходи від 22 червня 2022 року вбачається, що загальна сума доходів ОСОБА_1 за період з 01 січня 2023 року по 31 травня 2023 року без урахування сплачених аліментів становить 379 148,08 грн (заробітна плата – 111 477,39 грн; інші нарахування – 227 670,69 грн).
Позивачем не доведено, що сплата аліментів у визначеному судовим наказом розмірі ставить його у складне матеріальне становище, а дохід позивача після сплати аліментів у розмірі 379 148,08 грн за останні п`ять місяців є недостатнім для утриманні його сім`ї.
Окрім того апеляційний суд зауважує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір.
Посилання позивача на те, що відповідачка зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, не заслуговують на увагу, оскільки чоловік відповідачки не несе обов`язку із утримання неповнолітніх дітей позивача.
Враховуючи викладене, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, а суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції було прийняте за неповного з`ясування обставин справи, із порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 

Щодо судових витрат
Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на її користь слід стягнути 805,3 грн сплаченого нею судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 805,3 грн сплаченого нею судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                   В. В. Оніщук

Судді                                                                         В. П. Рибчинський

                                                                               С. К. Медвецький