ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3223/23 Справа № 175/1005/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 48     

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
при секретарі - Шавкун Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргоюОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, уточненим в ході розгляду справи посилаючись на те, що з 30 квітня 2010 року по 30 жовтня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу, а саме з вересня 2018 року по квітень 2022 року вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та жінка, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут. Під час шлюбу та з моменту спільного проживання було придбано у спільну власність подружжя наступне майно: земельну ділянку, загальною площею 0,0446 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0076, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку, загальною площею 0,0441 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0012, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок, загальною площею 135 кв.м. житловою площею 61,6 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0,1018 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0109, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку загальною площею 0,036 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0124; земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0108, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 51,1 кв.м. житловою площею - 17 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_2 ; транспортний засіб Nissan LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2019 року випуску; транспортний засіб SKODA RAPID 1.2 TSІ Седан -В, об`єм двигуна 1197 см. куб., 2017 року випуску. 
З урахуванням викладеного, просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вересня 2018 року по квітень 2022 року; в порядку поділу майна подружжя, що є їх спільною сумісною власністю визнати за нею та ОСОБА_2 право власності у рівних частках, по 1/2 кожному, на: земельну ділянку, загальною площею 0,0446 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0076, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку, загальною площею 0,0441 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0012, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок, загальною площею 135 кв.м. житловою площею 61,6 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0,1018 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0109, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку загальною площею 0,036 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0124; земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0108, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 51,1 кв.м. житловою площею - 17 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_2 ; в порядку поділу майна подружжя, що є їх спільною сумісною власністю, визнати за нею, ОСОБА_1 право особистої приватної власності на транспортний засіб Nissan LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2019 року випуску; в порядку поділу майна подружжя що є їх спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на транспортний засіб SKODA RAPID 1.2 TSІ Седан - В, об`єм двигуна 1197 см. куб., 2017 року випуску, вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року позовні вимоги  ОСОБА_1  – задоволено частково.
Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квітня 2019 року по квітень 2022 року.
Розділено нерухоме майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності кожного на:
-1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0446 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0076, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;
-1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0441 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0012, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;
-1/2 частину житлового будинку, загальною площею 135 кв.м. житловою площею 61,6 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ;
-1/2 частину транспортного засобу, автомобіля Nissan LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2019 року випуску;
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
Рішення суду мотивовано наявністю підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено фактичне проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2018 року по квітень 2022 року, та наявністю підстав для встановлення факту спільного проживання сторін у межах строку, який визнано відповідачем, починаючи з квітня 2019 року по квітень 2022 року, та набуття сторонами у вказаний період майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності. Крім того, відсутні жодні юридичні підстави вважати, що придбаний ОСОБА_2 після розірвання шлюбу транспортний засіб SKODA RAPID, як решта земельних ділянок, придбаних ОСОБА_5 в в інтересах матері відповідача ОСОБА_6 , є об єктом спільної сумісної власності. 
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила в рішення суду в частині відмови поділу нерухомого майна подружжя, що є їх спільною сумісною власністю скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин у справі, що є достатньою підставою для частково скасування рішення суду в оскарженій частині, оскільки спірний автомобіль SKODA RAPID був придбаний ОСОБА_2 після ухвалення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року про розірвання шлюбу, яке станом на 04 листопада 2017 року не набрало законної сили. Відповідач під час розгляду справи у суді першої інстанції фактично визнав факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з квітня 2019 року по квітень 2022 року, що породжує виникнення спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності у рівних частках по 1/2 кожному на нерухоме майно розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Разом з цим, зазначає, що зі змісту кредитного договору за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_5 не вбачається цільового призначення кредиту, будь-яких інших доказів придбання нерухомого майна для потреб матері відповідача ОСОБА_7 не надано, а свідчення свідків спростовуються наявністю нотаріально посвідченої письмової згоди дружини та посиланням на цей дозвіл у відповідних правочинах. 
З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у поділу нерухомого майна подружжя, що є їх спільною сумісною власністю, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.
20 березня 2023 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, який мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, надав належну правову оцінку доказам, наданим сторонами, просив залишити рішення без змін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року по 30 жовтня 2017 року, що підтверджується рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року (а.с.14-15). Зазначене судове рішення набрало законної сили 21 листопада 2017 року. 
Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).
Після розірвання шлюбу сторони у справі поновили сімейно-шлюбні відносини.
За час спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.17).
Під час перебування у шлюбі сторонами було придбане наступне майно: відповідно до договору купівлі-продажу від 15 серпня 2013 року - земельна ділянка, загальною площею 0,0441 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0012, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства(а.с.28), право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с.29); відповідно до договору купівлі-продажу від 15 серпня 2013 року - земельна ділянка, загальною площею 0,0446 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0076, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(а.с.30), право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с.31); відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - житловий будинок, загальною площею 135 кв.м. житловою площею 61,6 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності – декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії ДП141161040255 від 13 квітня 2016 року(а.с.42).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , 04 листопада 2017 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на транспортний засіб SKODA RAPID 1.2 TSІ Седан -В, об`єм двигуна 1197 см. куб., 2017 року випуску(а.с.43).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , 08 вересня 2020 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на транспортний засіб Nissan LEAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2019 року випуску(а.с.44).
За змістом кредитного договору №422/0240 від 24 грудня 2020 року укладеного між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 , яка є сестрою відповідача по справі остання отримала в кредит грошові кошти у розмірі 210 000 грн. 00 коп. (а.с.45-59).
28 грудня 2020 року ОСОБА_2 було укладено низку договорів купівлі-продажу, а саме щодо: земельної ділянки загальною площею 0,1018 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0109, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства(а.с.35-37); земельної ділянки загальною площею 0,036 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0124(а.с.32-34); земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 1221411000:02:045:0108, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 51,1 кв.м. житловою площею - 17 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.38-42). Загальна вартість майна за укладеними договорами становить 197 411 грн. 18 коп.
Частиною другою статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
У частинах першій, другій статті 74 СК України (у редакції, чинній станом на 01 січня 2004 року) якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначено, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд першої інстанції встановив, що в період з квітня 2019 року по квітень 2022 року сторони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та виховували разом дітей, що не було спростовано відповідачем у справі.
За викладених обставин обґрунтованим є висновок суду про часткове задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання сторін однією сім`єю у період з квітня 2019 року по квітень 2022 року року та розподілу майна, набутого сторонами у власність в указаний період часу.
Аналіз вищенаведених норм права дає підстави зробити висновок, що для визнання майна спільною сумісною власністю подружжя суду необхідно встановити, чи перебували сторони на час його придбання в зареєстрованому шлюбі або ж у фактичних шлюбних відносинах. 
Встановлено, що транспортний засіб SKODA RAPID 1.2 TSІ Седан -В, об`єм двигуна 1197 см. куб., 2017 року випуску придбаний відповідачем після ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу між сторонами, що набрало законної сили 21 листопада 2017 року.
Звертаючись з вимогами про поділ транспортного засобу SKODA RAPID 1.2 TSІ Седан -В, об`єм двигуна 1197 см. куб., 2017 року випуску,  ОСОБА_1 зазначала, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки рішення про розірвання шлюбу не набрало чинності.
Однак, відповідне судове рішення набрало законної сили і не є предметом апеляційного перегляду.
Отже, враховуючи, що спірний транспортний засіб придбаний відповідачем не за час шлюбу і не в період перебування з позивачем у фактичних шлюбних відносинах, такий транспортний засіб не може бути визнаним спільним сумісною власністю подружжя і відповідно відповідач не зобов`язаний доводити обставини придбання транспортного засобу за його особисті кошти.
За таких підстав, правильним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання вищевказаного транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.
ОСОБА_1 вважає, що у період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, окрім іншого набули у власність інше нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке позивач просила також визнати спільною сумісною власністю подружжя.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України. Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Наведене дає правову можливість визнати майно не спільною, а особистою власністю, якщо воно набуто під час спільного проживання осіб без реєстрації шлюбу (перебування у фактичних шлюбних відносинах), проте за особисті кошти, за умови доведення обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності таких осіб на майно, яке набуте ними в цей період, тим з них, який її спростовує.
Відповідач, заперечуючи проти позову вказував, що відповідне нерухоме майно придбано за кошти, отримані ним від сестри ОСОБА_5 , та на підтвердження цих обставин надав копію кредитного договору №422/0240 від 24 грудня 2020 року укладеного між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 .
В свою чергу, позивач не довела суду належними та допустимими доказами, що придбане спірне нерухоме майно, а саме решта земельних ділянок є об`єктом спільної сумісної власності сторін. Таким чином, відповідач спростував презумпцію спільності права власності подружжя на указану спірну нерухомість.
З урахуванням вищезазначеного та на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в оскарженій частині, через їх недоведеність належними та достатніми доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб SKODA RAPID є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки на час придбання транспортного засобу рішення суду про розірвання шлюбу сторін не набрало чинності, є необґрунтованими, оскільки доказів придбання даного рухомого майна за спільні кошти та в інтересах сім`ї, ні суду першої ні суду апеляційної інстанції не було надано. 
Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності заперечень з боку відповідача щодо визначеного розміру вартості спільного майна, як визнання останнім факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу сторін у період з квітня 2019 року по квітень 2022 року, що породжує виникнення між ними спільної сумісної власності подружжя та як наслідок визнання за кожним із них права власності на нерухоме майно, не заслуговують на увагу, оскільки за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів у справі.
Аргументи апеляційної скарги з приводу придбання нерухомого майна за кошти отримані ОСОБА_5 в кредит та укладені договори в інтересах матері відповідача ОСОБА_7 , зі змісту яких не вбачається цільового призначення кредиту, як відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження викладеного, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтвердженні жодним доказом у розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова