СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року                                                     м. Харків                 Справа № 917/1046/22  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя            Стойка О.В., суддя Попков Д.О. , суддя Істоміна О.А.,
за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.
та представників учасників справи:
від прокуратури – Ногіна О.М.; від відповідача-2- Карманніков М.О.; від відповідача-3-
Сліпченко Ю.А.; від інших учасників справи – не з`явилися;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні
Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника керівника
Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Фонду державного
майна України на рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/1046/22
від 19.04.2023 року,
за позовною заявою - Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах
держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах Фонду державного майна України,
до - Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської
області;
Громадської організації “Товариство сприяння обороні Україні (ТСО України)”;
Полтавського обласного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України;
Товариства з обмеженою відповідальністю “Спортивний клуб “Полтава”,
про - визнання недійсними рішень, свідоцтва про право власності, скасування державної
реєстрації права власності, визнання права власності та витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області звернувся Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, -Фонду державного майна України з позовною заявою до Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (далі-Відповідач-1), Громадської організації Товариство сприяння обороні Україні(ТСО України) (далі – Відповідач -2), Полтавського обласного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України (далі – Відповідач– 3), Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб Полтава (далі – Відповідач 4) про :
1) визнання недійсним рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради від 27.11.2003 № 220 Про оформлення права колективної власності на будівлю обласного спортивно-технічного клубу (ОСТК), споруду мототреку, склад ПММ, складські приміщення і вбиральню в с. Розсошенці по вул. Комарова, 1 за Відповідачем 2;
2) визнання недійним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА   № 883164 від 09.12.2003 на об`єкти нерухомості загальною площею 1931,9 кв.м., а саме: будівлю Полтавського ОСТК, А5, склади, Б, В, вбиральні Г, Д, мототрек, І за адресою вул.   Комарова, 1, с. Розсошенці за Товариством сприяння оборони України, яке видано Щербанівською сільською радою;
3) визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.03.2021, укладеного між Полтавським обласним спортивно-технічним клубом Товариства сприяння обороні України та Товариством з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб Полтава;
4) скасування державної реєстрації права приватної власності на нежитлові будівлі, будівлю Полтавського ОСТК А-5, Б, Б1, Д загальною площею 1940,2 кв.м., за адресою: вул. Комарова, 1, с. Розсошенці, Полтавський район, за Товариством з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб Полтава (код ЄРДПОУ 4334003) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Гофман Е. Л. №57410929 від 01.04.2021, з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб Полтава (код ЄРДПОУ 4334003) на нерухоме майно нежитлові будівлі, будівлю Полтавського ОСТК А-5, Б, Б1, Д загальною площею 1940,2 кв.м., за адресою: вул. Комарова, 1, с. Розсошенці, Полтавський район (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2202753453240);
5) визнання за державою Україна в особі Фонду державного майна України (код ЄДРПОУ 04057468) права власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі загальною площею у 1940,2 кв.м., а саме: будівлю Полтавського ОСТК А-5, Б, Б1, Д загальною площею 1940,2 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2202753453240) та витребувати його від Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб Полтава (код ЄРДПОУ 4334003) на користь держави в особі Фонду державного майна України (код ЄДРПОУ 04057468).
Рішенням Господарського суду Полтавської області у справі №917/1046/22 від 26.04.2023 року у задоволенні вищезазначених вимог - відмовлено.
Прокурор, не погодившись з вищезазначеним рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, за змістом якої просив означене рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права України, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Cкаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням вимог чинного законодавства та дійшов помилкового висновку щодо недоведеності позовних вимог. Зокрема, зазначав, що внаслідок незаконної державної реєстрації права власності за Товариством сприяння оборони України, держава позбавлена реалізувати свої права на спірне майно. Наведене, на думку апелянта, порушує інтереси держави та суперечить діючому законодавству. Вважав, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про відсутність доказів знаходження майна в державній власності, не дослідив законність набуття Відповідачем -3 права власності на спірне майно через відсутність доказів походження коштів, за які майно було створено.
Відповідач 3 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими, через недоведеність
Прокурором та Позивачем порушення своїх прав та законних інтересів, оскільки спірне майно не належало державі. 
Також, від Фонду державного майна України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач підтримував доводи апеляційної скарги Прокурора, вважав рішення суду необґрунтованим та просив його скасувати. У даному відзиві також заявлено про поновлення строку на подання відзиву.
Розглянувши наведені у клопотанні про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу доводи, колегія суддів вважає їх обґрунтованими у розумінні ст. 119 ГПК України та долучає даний відзив до матеріалів справи.
У судовому засіданні 24.07.2023 Прокурор підтримував доводи апеляційної скарги, вважав висновок суду про необґрунтованість позовних вимог таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідачі 2 та 4 заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали рішення суду законним та обґрунтованим.
Позивач, Відповідач 1, та Відповідач 3 надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі.
Колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності вказаних представників сторін, які не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:
– об`єднання за постановою Ради Міністрів Української РСР від 12.09.1951 № 2581 Українських товариств Дотосарму, Дотосаву і Дотофлоту в єдине Українське республіканське добровільне товариство сприяння армії, авіації і флоту (ДТСААФ Української РСР).
– прийняття рішення про вилучення з радгоспу ім. Шевченка Мінрадгоспів УРСР та надання Полтавському обласному комітету ДТСААФ земельну ділянку площею 5,59 га під будівництво мототреку і виробничої бази на підставі розпорядження Ради Міністрів Української РСР від 24.06.1970 № 536-р з додатком № 13 до нього та складання 03.09.1970 акту відводу земельної ділянки в натурі площею 5,59 га з визначенням меж земельної ділянки в натурі ;
– затвердження рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих від 30.09.1970 року № 578 акта Державної приймальної комісії по прийому в експлуатацію мототреку з гарієвою доріжкою ;
– видача 13.06.1995 року Державного акту серії ПЛ № 19-00121 на право постійного користування земельною ділянкою площею 7,4327 га Полтавському обласному спортивно-технічному клубу товариства сприяння обороні України на підставі рішення Щербанівської сільської ради народних депутатів від 03.12.1991;
– оформлення рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради від 27.11.2003 № 220 права колективної власності на будівлю обласного спортивно-технічного клубу (ОСТК), споруду мототреку, склад ПММ, складські приміщення і вбиральню в с. Розсошеці по вул. Комарова, 1 за Товариством сприяння оборони України та прийняття рішення про видачу свідоцтва про право колективної власності на вищевказані будівлі та його реєстрації в КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району;
– видача 09.12.2003 Щербанівською сільською радою Товариству сприяння оборони України свідоцтва про право власності (колективна) на нерухоме майно серія САА № 883164 на об`єкти нерухомості загальною площею 1931,9 кв.м., а саме будівлю Полтавського ОСТК, А5; склади, Б, В; вбиральні Г, Д; мототрек, І; за адресою вул. Комарова, 1, с. Розсошенці Полтавський район, Полтавська область;
– проведення КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» відповідної реєстрації права власності на вказані об`єкти нерухомості за Товариством сприяння оборони України, про що видано витяг від 11.12.2003 № 2261000 ;
– надання дозволу Радою правління Громадської організації Товариство сприяння обороні Україні (ТСО України)Полтавському обласному спортивно-технічному клубу Товариства сприяння обороні України на відчуження шляхом продажу нерухомого майна, розташованого за адресою вул. Комарова, 1, с. Розсошенці Полтавський район, Полтавська область, а саме будівлі Полтавського ОСТК, (літ.А5), площею 1940,2 кв.м.; склад ПММ (літ.Б) площею 36,9 кв.м., склад ПММ (літ.Б-1) площею 40-1 кв.м., вбиральня (літ. Д); мототрек, (літ.І) площею 9745 кв.м., кортодром (літ.ІІ) площею 1963 кв.м., замощення, ворота (№1), огорожа (№2), що підтверджується витягом із протоколу № 09 від 22.09.2020 ;
– припинення права господарського відання Полтавського обласного спортивно- технічного клубу Товариства сприяння обороні України на майно, розташоване за адресою вул. Комарова, 1, с. Розсошенці Полтавський район, Полтавська область, а саме будівля Полтавського ОСТК, (літ.А5), площею 1940,2 кв.м.; склад ПММ (літ.Б, Б-1), вбиральня (літ. Д); мототрек, (літ.І), кортодром (літ.ІІ), замощення, ворота, огорожа (№2); та передання вказаного нерухомого майна до Громадської організації Товариство сприяння обороні Україні (ТСО України) до витягу із протоколу № 22 від 17.12.2020 засідання Ради правління Громадської організації Товариство сприяння обороні Україні (ТСО України );
– передання нерухомого майна Громадської організації «Товариство сприяння оборони України» у власність Полтавського обласного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України, на підставі рішення від 17.12.2020 № 23 Радою правління Громадської організації «Товариство сприяння оборони України»;
– укладення 19.03.2021р. Договору купівлі-продажу нежитлових будівель між Полтавським обласним спортивно-технічним клубом Товариства сприяння обороні України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Полтава», щодо спірного майна та реєстрація права приватної власності на вказаний об`єкт нерухомості за Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Полтава», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.03.2021.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності Прокурором та Позивачем підстав виникнення права державної власності на спірне нерухоме майно, порушення своїх та держави прав і охоронюваних законом інтересів, відсутності законних підстав до визнання спірного державного акту недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У якості підстав до позову Прокурор зазначав, що хоча після розпаду Союзу РСР правонаступником ДТСААФ УРСР стало Товариство сприяння обороні України, однак форма власності на спірне майно не змінилася та залишається державною, а тому спірне майно незаконно вибуло із державної (загальнодержавної) власності у приватну. Зазначені спірні рішення Прокурор вважав протиправними, а укладений Договір купівлі-продажу - недійсним, оскільки їх вчинено відносно об`єкта державної власності з порушенням вимог чинного законодавства.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав до задоволення позову через відсутність доказів набуття державою права власності на спірне майно та вважає доводи апеляційної скарги такими, що означені висновки не спростовують, виходячи з наступного.
Згідно частини 2 статті 41 Конституції України право власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ст. 386 ЦК України).
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. (ст. 392 Цивільного кодексу України)
Судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що діюче у період створення спірного майна законодавство визнає громадські організації самостійними суб`єктами права власності.
Так, згідно до вимог ст. 87 ЦК УРСР соціалістичною власністю визнавалися державна (загальнодержавна), колгоспно-кооперативна, профспілкових та інших громадських організацій форми власності, що були рівними між собою.
Так, згідно статті 97 Цивільного кодексу Української РСР (чинного до 01.01.2004 р.) цей Кодекс не відносив майно громадських організації до державної власності, правовий режим якої регулювався іншою главою ЦК УРСР. Громадські організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності, відповідно до їх статутів (положень). Право розпорядження майном, що є власністю громадських  організацій, належить виключно громадським організаціям.
Статтею 98 ЦК УРСР було встановлено, що власністю громадських організацій є майно, необхідне їм для здійснення статутних завдань.
Таким чином, законодавство, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, визнавало громадські організації, як окремих суб`єктів права власності, та розмежовувало поняття державної власності та власності громадських організацій.
У відповідності до Преамбули Статуту Товариства сприяння обороні України в редакції 26.09.1991 (т.1 а.с.170-177) Товариство сприяння обороні України (ТСО України) є самостійною - патріотичною та спортивно - технічною організацією громадян. В своїй діяльності керується Конституцією України, діючим законодавством та цим Статутом.
Відповідач 2 є правонаступником ДТСААФ УРСР. Організаційну основу Товариства сприяння обороні України, згідно п.4.1 Статуту складають нижчестоящі організації, зокрема міська організація ТСО у Полтавській області. (а.с. 181 т. 1)
За своєю природою та згідно із статутом Товариства сприяння обороні України обласні організації ТСО України є добровільними громадськими об єднаннями, на які розповсюджується дія Закону України від 16.06.1992 «Про об`єднання громадян».
Статтею 21 Закону України № 2460-XII від 16.06.1992 «Про об`єднання громадян» встановлено, що об`єднання громадян може мати у власності кошти та інше майно, необхідне для здійснення статутної діяльності. Об`єднання громадян набуває право власності на кошти та інше майно, передане йому засновниками, членами (учасниками) або державою, набуте від вступних та членських внесків, пожертвуване громадянами, підприємствами, установами та організаціями, а також на майно, придбане за рахунок власних коштів чи на інших підставах, не заборонених законом.
Статтею 4 Закону України “Про власність” встановлено, що власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном.
Згідно пункту 7.1 Статуту, Товариство має у власності кошти, засоби та інше майно, необхідне для здійснення статутної діяльності (т.1 а.с.180).
Таким чином, Відповідач 3 входить до складу організацій Товариства сприяння обороні України, яке є правонаступником ДТСААФ Української PCP, яка представляла собою самостійне громадське об`єднання республіканського значення із власним майном, необхідним для здійснення статутної діяльності.
Матеріали справи доводять, що згідно з розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 24.06.1970 № 536-р та додатком № 13 до нього прийнято рішення вилучити з радгоспу ім. Шевченка Мінрадгоспів УРСР та надати Полтавському обласному комітету ДТСААФ земельну ділянку площею 5,59 га під будівництво мототреку і виробничої бази (т.1 а.с.46-47).
На виконання вказаного розпорядження інженером землевпорядником Полтавської земельної експедиції Республіканського проектного інституту «Укрземпроект» Курочка О.А., в присутності старшого інженера-землевпорядника Полтавського районного виробничого управління Шиш І.П. та представників радгоспу Осипчук В.А., Сердюк А.І., 03.09.1970 складено акт відводу земельної ділянки в натурі площею 5,59 га з визначенням меж земельної ділянки в натурі (т.1 а.с.48,50).
Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих від 30.09.1970 року № 578 затверджено акт Державної приймальної комісії по прийому в експлуатацію мототреку з гарієвою доріжкою (т.1 а.с.111).
Актом робочої комісії від 20.12.1974 встановлено, комісія рекомендує до ред`явлення до експлуатації державній комісії закінченого будівництва об`єкту «Дім військово-технічного навчання» чотириповерхової цегельної будівлі на території Мототреку (т.1 а.с.92-93). 13.06.1995 року виданий Державний акт серії ПЛ № 19-00121 на право постійного користування земельною ділянкою площею 7,4327 га Полтавському обласному спортивно- технічному клубу товариства сприяння обороні України на підставі рішення Щербанівської сільської ради народних депутатів від 03.12.1991 (т.1 а.с.52).
Відповідно до пункту 10 статті 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні” (в редакції закону на час прийняття рішення), до відання делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.
Рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради від 27.11.2003 № 220 вирішено оформити право власності за колективної власності на будівлю обласного спортивно-технічного клубу (ОСТК), споруду мототреку, склад ПММ, складські приміщення і вбиральню в с. Розсошеці по вул. Комарова, 1 за Товариством сприяння оборони України. Крім того, прийнято рішення видати свідоцтво про право колективної власності на вищевказані будівлі та зареєструвати його в КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району (т.1 а.с.80,94).
На підставі вказаного рішення Щербанівською сільською радою 09.12.2003 видано Товариству сприяння оборони України Свідоцтво про право власності (колективна) на нерухоме майно серія САА № 883164 на об`єкти нерухомості загальною площею 1931,9 кв.м., а саме будівлю Полтавського ОСТК, А5; склади, Б, В; вбиральні Г, Д; мототрек, І; за адресою вул. Комарова, 1, с. Розсошенці Полтавський район, Полтавська область (т.1, а.с.75).
Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» провело відповідну реєстрацію права власності на вказані об`єкти нерухомості за Товариством сприяння оборони України, про що видано витяг від 11.12.2003 № 2261000 (т.1 а.с.53).
За таких обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що оспорюваний акт узгоджується з вимогами чинного на той час законодавства та прийнятий в межах компетенції виконкому Щербанівської сільської ради.
Судова колегія вважає безпідставними посилання Прокурора на норми  ЗУ “Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України”, Указу Президії Верховної Ради України від 30.08.1991 від 30.08.1991 №1452- ХII “Про передачу підприємств, установ  та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України у власність держави", оскільки Прокурор та Позивач не довели жодними доказами те, що такі структури як ДТСААФ СРСР та ДТСААФ УРСР (організацій загальносоюзного та республіканського значення) є тотожними та що їх майно є спільним, отже доводи щодо безпідставного встановлення права власності оспорюваним рішенням Відповідача-1 на державне майно- не засновуються на вимогах закону та матеріалах справи.
За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Також Прокурором та Позивачем у справі не надано будь-якого правовстановлювального документу, що свідчить про реєстрацію у встановленому законом порядку права державної власності на спірний об`єкт, а також не доведено обставин набуття державою права власності на спірне майно.
Враховуючи недоведення обставин виникнення права державної власності на спірне нерухоме майно - відсутні правові підстави для визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Про оформлення права колективної власності на будівлю обласного спортивно-технічного клубу (ОСТК), споруду мототреку, склад ПММ, складські приміщення і вбиральню в с. Розсошенці по вул. Комарова, 1 за Товариством сприяння оборони України та визнання недійсним відповідного свідоцтва про право власності.
Згідно статті 388 Цивільного кодексу України власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно зокрема вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до частини 3 цієї статті якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Прокурор у позовній заяві посилається на частину 1 статті 388 Цивільного кодексу України, наголошуючи, що спірна будівля вибула із володіння держави в особі Фонду державного майна України поза її волею.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України, висловленої в постанові від 23.12.2015р. по справі № 6-327цс15 розглядаючи такі спори судам слід встановити дійсного власника майна, для чого необхідно дослідити всі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, з урахуванням рівності прав сторін щодо надання доказів та їх дослідження, при цьому суди не повинні надавати перевагу одним доказам над іншими.
Враховуючи вищевикладене, Прокурором та Позивачем не доведено підстав виникнення права державної власності на спірне нерухоме майно, отже на даний момент відсутні підстави вважати незаконним набуття Відповідачем -2 права власності на спірне майно, що було оформлено ним в 2003 році на підставі оспорюваного рішенння Відповідача-1, а отже відсутні підстави до витребування майна з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю “Спортивний клуб “Полтава”, згідно із статтею 388 ЦК України.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції Відповідачі заявляли про сплив строку позовної давності, але за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Однак, з урахуванням встановлених у справі обставин, враховуючи, що Позивачем не доведено порушення його прав, за захистом яких звернувся до суду Прокурор, суд першої інстанції відмовив в позові з підстав його необґрунтованості і тому підставно не розглядав питання щодо перебігу позовної давності .
Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є правомірним.
Щодо доводів Прокурора про необхідність дослідження обставин дотримання вимог діючого на той час порядку набуття права власності при прийнятті Відповідачем-1 оспорюваного рішення щодо встановлення права власності Відповідача-2 на спірне майно, а також встановлення походження коштів, за які будувалося зазначене майно, то зазначені обставини мають бути досліджені лише за умови доведеності обставин порушення права власності держави в особі Позивача на це майно, за захистом якого Прокурор звернувся до суду.
Оскільки наявність такого права та його порушення в межах даної справи не встановлено - вищенаведені обставини, на дослідженні яких наполягає Прокурор-не входять до предмету доведення в межах заявленого позову та вимоги останнього щодо покладення на Відповідачів обов`язку їх доведення - не базуються на нормах діючого процесуального законодавства.
За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 19.04.2023 року у справі №917/1046/22 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Прокурора.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 277, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Фонду державного майна України на рішення господарського суду Полтавської області від 19.04.2023 року у справі №917/1046/22 - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 19.04.2023 року у справі №917/1046/22 – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у вигляді сплаченого судового збору, віднести на Полтавську обласну прокуратуру.
Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.
                    Повний текст постанови  складено та підписано   03.08.2023 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           Д.О. Попков  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна