ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/6170/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Руденко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 серпня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
за участю секретаря                                         Островської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 05.04.2023) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :
Приватне акціонерне товариство «Лебединський насіннєвий завод» звернулося з позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №453/ж-10/31-00-04-02-01 від 23.08.2022, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість по декларації за січень 2021 року (реєстраційний номер у контролюючому органі 9037710966, дата реєстрації 21.02.2022) на суму 430  889 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказані в акті перевірки джерела податкової інформації не можуть бути підставами для висновків про завищення позивачем податкового кредиту. Натомість наголошує, що позивачем було надана усі необхідні первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти позову та вказав, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, підстав для скасування спірного рішення не вбачається, оскільки, на думку податкового органу, операції по взаємовідносинах між позивачем та його контрагентами не мали реального характеру. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин у справі. Апелянт зазначає, що ТОВ «Агрокультивація Україна» не здійснено передачу зерна кукурудзи позивачу. Крім того, контролюючий орган звертає увагу на неможливість  поставки кукурудзи 3 класу на адресу позивача з огляду на відсутність у ТОВ «Агрокультивація Україна» необхідної кількості посівних площ. Наголошує, що під час перевірки встановлено факт перевищення кількості реалізованої ТОВ «ВПГ Агро Плюс» с/г продукції над фактично вирощеною сільськогосподарською продукцією (більше ніж в десять разів). Вказав на відсутності інформації щодо виробника товару ТОВ «Березанський переробний завод», а саме щодо товару «Кукурудза 3 класу», який постачався позивачу.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №115 від 01.06.2022 та направлень на перевірку, виданих Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків від 11.07.2022 №175 та №176 посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету, за результатами якої був складений акт перевірки №430/31-00-04-02-01/00388932 від 29.07.2022.
Актом перевірки від 29.07.2022 встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, пп. 198.1, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, п. 5 Розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №15/28289, у зв`язку із завищенням податкового кредиту та від`ємного значення по декларації з податку на додану вартість за січень 2022 року, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму ПДВ 430  889 грн, яка підлягає зменшенню, з таких підстав.
Не погоджуючись з висновками перевірки, позивач подав заперечення на акт перевірки, проте листом Центрального МУ ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.08.2022 №390/ж12/31-00-04-02-01-33 позивача повідомлено про неврахування заперечень та залишення без змін акта перевірки.
На підставі акта перевірки від 29.07.2022 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №453/ж-10/31-00-04-02-01 від 23.08.2022, яким внаслідок порушення п. 44.1 ст. 44, пп. 198.1, п.198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України зменшив розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2022 року на 430  889 грн.
Позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення №453/ж-10/31-00-04-02-01 від 23.08.2022, проте рішенням від 01.11.2022 №13622/6/99-00-06-01-02-06 у задоволенні скарги відмовлено.
Позивач, не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним, прийнятим з порушенням норм податкового законодавства, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово - господарські операції між позивачем з його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності; доказів того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 ст. 198 цього ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.
При цьому згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).
Таким чином, іншим визначеним законодавством обов`язковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства. З урахуванням зазначеного право платника на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є також залежним від забезпечення ведення ним належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій.
Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. За таких умов наявність належним чином оформлених первинних документів з приводу проведення певної господарської операції не може розглядатись як безумовне підтвердження наявності у платника податку права на формування витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту з податку на додану вартість по відповідних господарських операціях.
Отже, правомірність формування платником відповідних показників бухгалтерського та податкового обліку має оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.
Оскільки сукупний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що право платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є, перш за все, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (робіт, послуг) в межах господарської діяльності.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Перевіркою встановлено, що в охопленому перевіркою звітному періоді позивач оформляв взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування, а саме: у грудні 2021 року з ТОВ «ВПГ Агро Плюс» з поставки кукурудзи на суму ПДВ 48  459,31 грн; у січні 2022 з ТОВ «ВПГ Агро Плюс» з поставки кукурудзи на суму ПДВ 207  250,12 грн; у січні 2022 року - з ТОВ «Агрокультивація Україна» з поставки кукурудзи на суму ПДВ 3  684,21 грн; у січні 2022 року з ТОВ «Березанський переробний завод» на суму ПДВ 171  495,00 грн. Всього сума ПДВ склала 430  888,64 грн.
Згідно п. 3.2 акта перевірки перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту встановлено її завищення на 430  888,64 грн, що привело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 та 21 Декларації внаслідок таких порушень.
Згідно п.п. 3.2.1 акта перевірки встановлено, що позивач у Декларації з ПДВ за січень 2022 року задекларував у складі податкового кредиту ПДВ від постачальника ТОВ «Агрокультивація» у сумі 3  684,21 грн.
На підтвердження реальності здійснення господарської операції з постачання кукурудзи 3 класу по взаємовідносинах з ТОВ «Агрокультивація Україна» позивач надав договір купівлі-продажу №25/06АУ від 25.06.2018. У бухгалтерському обліку позивач відобразив сплачену ТОВ «Агрокультивація Україна» попередню оплату у сумі 30  000 грн.
Чисельність працюючих за даними Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску у 4 кварталі 2021 року (№9430217101 від 08.02.2022) середньооблікова кількість штатних працівників 2 особи.
Відповідачем проведено аналіз інформації, що міститься в ІТС «Податковий блок» щодо ТОВ «Агрокультивація Україна» та встановлено, що згідно податкової декларації з плати за землю (№9019502270 від 10.02.2021) задекларовано 156,7 га ріллі.
Відповідно до Звітів про посівні площі с/г культур під урожай 2021 року (форма 4-сг):
-          за адресою здійснення діяльності: с. Іскрене, Шполянський район), посівні площі земельних ділянок 150,0 га, засіяно соняшником 148 га;
-          за адресою здійснення діяльності: с. Лип`янка, Шполянський район посівні площі земельних ділянок 157 га, засіяно кукурудзою на зерно 157,0 га.
Відповідно до Звітів про площі та валові збори с/г культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році (форма 29-сг) посівна площа становить 305 га, з них під посів кукурудзи 305 га, обсяг виробництва 37031,00 ц.
Отже за даними перевірки спостерігаєтья невідповідність задекларованим даним щодо використання ріллі, а саме за даними податкової декларації з плати за землю 156,7 га, та даними статистичної звітності 305 га.
Крім того спостерігається розбіжність щодо структури посівних площ згідно статистичної звітності форми №4-сг «Звіт про посівні площі с\г культур під урожай 2021 року» - 305 га в розрізі сільськогосподарських культур посівна площа кукурудзи на зерно 157,0 га та посівна площа соняшника 148 га та форми №29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році», де структура посівної площі в кількості 305 га складається з кукурудзи на зерно.
Неможливо підтвердити ймовірно укладені договори суборенди земельних ділянок, оскільки орендна плата за суборенду земельних ділянок протягом 2021 року та станом на 18.02.2022 виплачувалась в недостатній кількості (за даними Єдиного реєстру податкових накладних придбано послугу «Суборенда землі» в кількості 1,99 га), враховуючи, що операція з передачі земельних ділянок в оренду (суборенду) є операцією з постачання послуг, яка є об`єктом оподаткування ПДВ і підлягає оподаткуванню ПДВ за основною ставкою 20%.
З липня по грудень 2021 року ТОВ «Агрокультивація Україна» реалізувало кукурудзи у кількості 3701 т.
Згідно з розрахунком, необхідної площі ріллі для вирощування 3701 т необхідна площа ріллі у Черкаській області становить 383,74 га Розрахунок зазначений у п.п. 3.2.1 акта перевірки, а саме: 3703,1т/9,65=383,74 га, де 9,65 га необхідна площа для вирощування заявленого обсягу виробництва по Черкаській області згідно розрахункових даних відповідно до даних офіційного сайту Державної служби статистики України (www.ukrstat.gov.ua).
Згідно Звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року (№4-сг) посівна площа під кукурудзу ТОВ «Агрокультивація Україна» склала 157 га, отже недостатня посівна площа становить 226, 74 га, розрахунок: 383,74 га 157 га = 226,74 га.
В податкових деклараціях з податку на додану вартість за вересень-грудень 2021 року ТОВ «Агрокультивація Україна» у рядку 10.4 «операції з нульовою ставкою та/або без ПДВ» другого розділу зазначена сума « 0,00», що свідчить про відсутність факту поставок від неплатників ПДВ, тобто ТОВ «Агрокультивація Україна» у вказаному періоді зерно кукурудзи не придбавало.
Враховуючи зазначене відповідачем зроблено висновок, що інформація, що стала відома в ході проведення перевірки по контрагенту ТОВ «Агрокультивація Україна» вказує на неможливість здійснення операцій з постачання кукурудзи на адресу позивача у січні 2022 року у зв`язку з відсутністю необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю необхідної кількості виробничих активів (посівних площ, трудових ресурсів).
На думку відповідача вищезазначені документи не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності.
Таким чином, перевіркою встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3. п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України , що призвело до завищення податкового кредиту за січень 2022 року по взаємовідносинам з ТОВ «Агрокультивація Україна» на суму ПДВ 3684,21 грн та до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду (рядок 21) по декларації з ПДВ за січень 2022 року у розмірі 3  684,21 грн.
Згідно п.п. 3.2.3 акта перевірки встановлено взаємовідносини позивача з придбання кукурудзи 3 класу у ТОВ «ВПГ Агро Плюс» всього на суму ПДВ 255  709,43 грн, яку включено до складу податкового кредиту по декларації з ПДВ за січень 2022 року за податковими накладними №21 від 10.12.2021 на суму 394  597,25 грн, в т.ч. ПДВ 48  459,31 грн; № 7 від 12.01.2022 на суму 1  302  690,91 грн. в т.ч. ПДВ 159  979,59 грн; №8 від 13.01.2022 на суму 384  917,16 грн, в т.ч. 47  270,53 грн.
На підтвердження господарських операцій з поставки кукурудзи позивач надав:
-          договір поставки №83-ТР від 09.04.2021; договір поставки №10-ТР-НП-21 від 07.04.2021;
-          видаткові накладні, виписані ТОВ «ВПГ Агро Плюс»: №736 від 10.12.2021 на поставку кукурудзи у кількості 62 т на суму 394  597,25 грн в т.ч. ПДВ 48  459,31 грн; №3 від 07.01.2022 на поставку кукурудзи 3 класу у кількості 120,2 т на суму 730  340,05 грн, ПДВ 89  690,88 грн; №4 від 12.01.2022 на поставку кукурудзи 3 класу у кількості 557,6 т на суму 3  389  215,34 грн, в т.ч. ПДВ 416  219,43 грн; №6 від 13.01.2022 на поставку кукурудзи 3 класу у кількості 63,35 т на суму 384  917,16 грн, в т.ч. ПДВ 47  270,53 грн, всього на суму 4  899  069,80 грн. в т.ч. ПДВ 601  640,15 грн.
На виконання умов договорів поставки №83-ТР від 09.04.2021 та №10-ТР-НП-21 від 07.04.2021 надано копії статистичних форм звітності ТОВ «ВПГ Агро Плюс»:
-          №29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» у 2021 році (адреса здійснення діяльності: Рівненська область, Березнівський район); №4-сг річна «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» під урожай 2021 року (адреса здійснення діяльності: Березнівський район Рівненської області; №37 «Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур» станом на 1 грудня 2021 року (Адреса здійснення діяльності: Березнівський район Рівненської області);
-          №29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» у 2021 році (адреса здійснення діяльності: Іванківський район, Пісківська сільська рада, Дитятківська сільська рада, Димарська сільська рада Київської області);
-          №29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» у 2021 році (адреса здійснення діяльності: Городнянський район Чернігівської області);
-          №29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році (адреса здійснення діяльності: Миронівський район Київської області);
-          №29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» у 2021 році (адреса здійснення діяльності: Поліський район, Володарська сільська рада, Вовчківська сільська рада, Романівська сільська рада, Родинська сільська рада, Київська область).
Відповідно до форми №4-сг (річна) та форми №29-сг (адреса здійснення діяльності Рівненська область, Березнівський район) посівна та зібрана площа під кукурудзу склала 1993,48 га, обсяг виробництва після доробки склав 141 650 ц.
Відповідно до форми 29-сг (річна) у 2021 році за адресою здійснення діяльності: Іванківський район, Пісківська сільська рада, Дитятківська сільська рада, Димерська сільська рада посівна та зібрана площа під кукурудзу склала 664,63 га, обсяг виробництва після доробки склав 42337,0 ц.
Відповідно до форми 29-сг (річна) у 2021 році за адресою здійснення діяльності: Миронівський район, Кортищенська сільська рада, Владиславська сільська рада, Тулинська сільська рада, Кип`ячківська сільська рада посівна та зібрана площа під кукурудзу склала 238,79 га, обсяг виробництва після доробки склав 15060,0 ц.
Відповідно до форми 29-сг (річна) у 2021 році за адресою здійснення діяльності: Поліський район, Володарська сільська рада, Вовчківська сільська рада, Романівська сільська рада, Радинська сільська рада посівна та зібрана площа під кукурудзу склала 1282,79 га, обсяг виробництва після доробки склав 88250,0 ц.
Згідно наявної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ «ВПГ Агро Плюс» зареєстровані договори оренди на земельні ділянки 1140,63 га.
Враховуючи, що дані форм статистичних звітів (№4-сг, №29-сг, №37-сг) не відповідають даним щодо використання земельних ділянок, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна незареєстровані договори оренди на земельні ділянки до уваги не прийняті.
З липня по грудень 2021 року ТОВ «ВПГ Агро Плюс» реалізувало кукурудзу у кількості 25332,06 т.
Згідно з розрахунком, необхідної площі ріллі для вирощування 25332,06 т необхідна площа ріллі у Рівненській області становить 2590,19 га. Розрахунок зазначений у п.п. 3.2.2 акта перевірки, а саме: 25332,06т/9,78=2590,19 га, де 9,78 га необхідна площа для вирощування заявленого обсягу виробництва по Рівненській області згідно розрахункових даних відповідно до даних офіційного сайту Державної служби статистики України (www.ukrstat.gov.ua).
Згідно Звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року (№4-сг) посівна площа під кукурудзу ТОВ «ВПГ Агро Плюс» склала 1993,48 га, отже недостатня посівна площа становить 596,71 га, розрахунок: 2590,19 га 1993,48 га = 596,71 га.
Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних протягом 2021 року встановлено придбання кукурудзи 3 класу у листопаді 2021 року у кількості 364,335 т.
Отже з урахуванням відсутності придбання в необхідних обсягах ТОВ «ВПГ Агро Плюс» кукурудзи 3 класу згідно Єдиного реєстру податкових накладних встановлено факт перевищення реалізації над фактично вирощеною сільськогосподарською продукцією.
За результатами проведеної перевірки наданих первинних документів, даних, що містяться в інформаційних системах ДПС, аналізу ланцюгів постачання та інших відомостей, отриманих в ході проведення контрольно-перевірочних заходів неможливо підтвердити реальне виконання зобов`язань перед позивачем від ТОВ «ВПГ Агро Плюс».
На думку відповідача вищезазначені документи не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності.
Таким чином, перевіркою встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3. п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України , що призвело до завищення податкового кредиту за січень 2022 року по взаємовідносинам з ТОВ «ВПГ Агро Плюс» на суму ПДВ 255  709,43 грн та як наслідок завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду (рядок 21) по декларації з ПДВ за січень 2022 року у розмірі 255  709,43 грн.
Згідно п. 3.2.3 акта перевірки встановлені взаємовідносини з придбання позивачем кукурудзи 3 класу у ТОВ «Березанський переробний завод» всього на суму ПДВ 171  495,00 грн, яку включено до складу податкового кредиту по декларації з ПДВ за січень 2022 року за податковою накладною №1 від 04.01.2022 на суму 1  396  463,30 грн, в т.ч. ПДВ 171  495,49 грн.
Позивачем до перевірки надані договір №283-ТР-21 від 08.12.2021, укладений між позивачем та ТОВ «Березанський переробний завод»; видаткова накладна №ПЗ-0000001 №ПЗ-0000002 від 04.01.2022.
Проведеним аналізом реальності придбання кукурудзи 3 класу, наявності законного джерела походження цих товарів (введення в обіг) у попередніх ланках ланцюга його продажу (постачання) за даними Єдиного реєстру податкових накладних ІТС «Податковий блок», наявної податкової інформації, а також документів, наданих під час перевірки встановлено, що згідно відомостей Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІV кв. 2021 року у ТОВ «Березанський переробний завод» обліковувалось штатних працівників: за жовтень 2021 року 7 осіб; за листопад 2021 року 7 осіб; за грудень 2021 року 4 особи.
Основні засоби відсутні, фінансова звітність до органу ДПС за основним місцем обліку протягом 2021 року не подавалась, остання декларація з ПДВ подана за травень 2022 року; повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться господарська діяльність (форма №20-ОПП) протягом 2021 року не подавалась; згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у ТОВ «Березанський переробний завод» нерухоме майно з правом власності та/або користування відсутнє.
Інформація щодо безпосереднього виробника товару, реалізованого ТОВ «Березанський переробний завод» у грудні 2021 відсутня.
Відповідно до наданих до перевірки документів, отриманих позивачем від ТОВ «Березанський переробний завод» на виконання умов договору поставки, останній є посередником, який здійснював придбання сільськогосподарської продукції у підприємств-виробників ФГ «Нова Агро» і ТОВ «Кіаксар».
Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних за період грудень 2021 року ТОВ «Нова Агро» виписало на адресу ТОВ «Березанський переробний завод» податкові накладні №11 від 01.12.2021, №19 від 02.12.2021, №20 від 09.12.2021 та №21 від 10.12.2021 на кукурудзу 3 класу у загальній кількості 1299,06 т на загальну суму 8  703  371,39 грн в т.ч. ПДВ 1  068  876,90 грн, проте їх реєстрація зупинена. Комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 09.11.2021 №18306.
Щодо ТОВ «Кіаксар», то воно не є сільськогосподарським виробником та не могло реалізувати самостійно вирощену продукцію. Аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено взаємовідносини ТОВ «Кіаксар» протягом листопада 2021 року з постачальником сільськогосподарської продукції ФГ «Нова Агро» по податковим накладним з номенклатурою товару кукурудза 3 класу врожаю 2021 року, проте реєстрація податкових накладних зупинена, сума ПДВ по зупинених податкових накладних становить 485,8 тис. грн.
Отже не встановлено джерела походження товару та реального виробника через відсутність факту підтвердження реалізації (виробництва) по ланцюгу ТОВ «Березанський переробний завод»- ТОВ «Кіаксар» - ФГ «Нова Агро».
Крім цього встановлено, що сільськогосподарські товаровиробники ТОВ «Вітагропартнер», ФГ «Кулинич Агро», ФГ «Ярко» мають недостатню кількість ресурсів (трудових, наявність земельних ділянок) для виробництва такої кількості кукурудзи.
Таким чином, перевіркою встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3. п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України , що призвело до завищення податкового кредиту за січень 2022 року по взаємовідносинам з ТОВ «Березанський переробний завод» на суму ПДВ 171  495,00 грн та як наслідок завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду (рядок 21) по декларації з ПДВ за січень 2022 року у розмірі 171  495,00 грн.
Згідно з висновком перевірки (пункт 4) наведена у цьому акті податкова інформація, яка наявна в інформаційних базах ДПС та зібрана в межах організації та проведення цієї перевірки. У тому числі представлена платником податків, та результати її опрацювання є відповідно до п.п. 191.1.46 п. 191.1 ст. 191, п. 74.3 ст. 74 і п.п. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 Кодексу підставою для зазначених нижче висновків.
Відповідачем при проведенні документальної перевірки позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення податку на додану вартість, в тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету, встановлено, що позивач відніс до податкового кредиту за січень 2022 року ПДВ: у сумі 48  459,31 грн - за господарськими операціями з придбання кукурудзи 3 класу у ТОВ «ВПГ Агро Плюс» у грудні 2021 року; у сумі 207  250,12 грн за господарськими операціями з придбання кукурудзи 3 класу у ТОВ «ВПГ Агро Плюс» у січні 2022; у сумі 3  684,21 грн за господарськими операціями з придбання кукурудзи 3 класу у ТОВ «Агрокультивація Україна» у січні 2022 року; у сумі 171  495 грн за господарськими операціями з придбання кукурудзи 3 класу у ТОВ «Березанський переробний завод» у січні 2022 року. Всього до податкового кредиту у січні 2022 року віднесено ПДВ у сумі 430  888,64 грн.
Підставою для зменшення податкового кредиту за січень 2022 та відповідно зменшення суми бюджетного відшкодування слугував висновок відповідача про те, що господарські операції з поставки кукурудзи третього класу вказаними підприємствами реально не здійснювались, оскільки ТОВ «Агрокультивація Україна», ТОВ ВПГ Агро Плюс» та ТОВ «Березанський переробний завод» не мали земельних ділянок у достатній кількості та трудових ресурсів для вирощування кукурудзи та не придбавали кукурудзу у інших постачальників.
Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням №922 від 11.01.2022 позивач перерахував ТОВ «Агрокультивація Україна» попередню оплату у сумі 30  000 грн, в т.ч. ПДВ 3  684,21 грн за кукурудзу 3 класу.
За першою подією, якою є попередня оплата товару, ТОВ «ВПГ Агрокультивація Україна» виписало та зареєструвало в ЄРПН податкову накладну №4 від 11.01.2022 на суму 30  000 грн, в т.ч. ПДВ 3  684,21 грн, а позивач включив суму ПДВ до податкового кредиту за січень 2022 року.
Зважаючи на приписи п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, згідно з якими датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, позивач включив ПДВ у сумі 3  684,21 до податкового кредиту за січень 2022 року на законних підставах.
Оскільки ТОВ «Агрокультивація Україна» не здійснив передачу зерна кукурудзи позивачу, суд першої інстанції вірно не надав оцінку доводам відповідача щодо неможливості такої поставки ТОВ «Агрокультивація Україна».
07.04.2021 між позивачем та ТОВ «ВПГ Агро Плюс» був укладений договір поставки №10-ТР-НП-21, згідно умов якого останнє зобов`язувалось поставити позивачу кукурудзу 3 класу, українського походження, врожаю 2021 року, на умовах поставки: доставлено за адресою - Порт Одеської області. Кількість Товару в заліковій вазі складає 5000,000 т (+/-2% в опціоні Покупця). Поставка Товару в повному обсязі здійснюється в термін з 01.10.2021 по 31.10.2021 включно.
На виконання умов договору поставки №10-ТР-НП-21 ТОВ «ВПГ Агро Плюс» здійснив поставку товару за видатковою накладною від 10.12.2021 №736 в кількості 62 т на загальну суму 394597 грн 25 коп., у т.ч. ПДВ 48459 грн 31 коп.
Транспортування товару здійснено залізничним транспортом і підтверджується: реєстром товарно-транспортних накладних; транспортною інструкцією ТОВ «Мірлатранс» від 20.11.2021 №11/20 до залізничної накладної від 20.11.2021 №35052836; залізничною накладною №35052836; відомістю вагонів до залізничної накладної від 20.11.2021 №35052836.
За фактом передачі товару за видатковою накладною від 10.12.2021 №736 щодо постачання кукурудзи в кількості 62 т на загальну суму 394  597,25 грн, у т.ч. ПДВ 48  459,31 грн. ТОВ «ВПГ Агро Плюс» виписало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 10.12.2021 №21 щодо постачання кукурудзи в кількості 62 т на загальну суму 394  597,25 грн, у т.ч. ПДВ 48  459,31 грн, сума якого позивачем включена до складу податкового кредиту за січень 2022 року.
Також між позивачем та ТОВ «ВПГ Агро Плюс» був укладений договір поставки від 09.04.2021 №83-ТР, згідно умов якого останнє зобов`язувалось поставити позивачу кукурудзу 3-го класу, врожаю 2021 року на умовах поставки до портів Одеської області. Кількість товару обумовлена цим договором - 2000 т (+/-2%).
Платіжним дорученням від 24.12.2021 №41151 постачальнику перераховано 3  672  018,85 грн.
За правилом першої події - одержання коштів, ТОВ «ВПГ Агро Плюс» виписало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.12.2021 №16 щодо постачання позивачу кукурудзи в кількості 358,9 т на загальну суму 3  672  018,85 грн, у т.ч. ПДВ 450  949,68 грн.
Постачання товару здійснювалось наступними партіями:
-          за видатковою накладною від 01.01.2022 №1 щодо постачання кукурудзи в кількості 1222,05 т на загальну суму 7  425  225,17 грн, у т.ч. ПДВ 911  869,76 грн;
-          за видатковою накладною від 07.01.2022 №3 щодо постачання кукурудзи в кількості 120,2 т на загальну суму 730  340,05 грн, у т.ч. ПДВ 89  690,88 грн;
-          за видатковою накладною від 12.01.2022 №4 щодо постачання кукурудзи в кількості 557,8 т на загальну суму 3  389  215,34 грн, у т.ч. ПДВ 416  219,43 грн;
-          за видатковою накладною від 13.01.2022 №6 щодо постачання кукурудзи в кількості 63,35 т на загальну суму 384  917,16 грн, у т.ч. ПДВ 47  270,53 грн.
Транспортування товару за вказаними видатковими накладними здійснено згідно наступних документів:
-          залізничної накладної №35435916 з відомістю вагонів;
-          транспортної інструкції ТОВ «Мірлатранс» від 12.12.2021 №12/13 (коригування ваги);
-          залізничної накладної №35541150 з відомістю вагонів;
-          транспортної інструкції ТОВ «Мірлатранс» від 18.12.2021 №12/20 (коригування ваги), залізничної накладної №35557792 з відомістю вагонів;
-          транспортної інструкції ТОВ «Мірлатранс» від 18.12.2021 №12/20-1 (коригування ваги); залізничної накладної №35582063 з відомістю вагонів;
-          залізничної накладної №35598903 з відомістю вагонів; реєстром ТТН.
За наслідками відвантаження товару ТОВ «ВПГ Агро Плюс» складені податкова накладна від 12.01.2022 №7 про постачання кукурудзи в кількості 214,39800012 т на загальну суму 1  302  690,91 грн, у т.ч. ПДВ 159  979,59 грн, та податкова накладна від 13.01.2022 №8 на постачання кукурудзи в кількості 63,35 т на загальну суму 384  917,16 грн, у т.ч. ПДВ 47  270,53 грн.
08.12.2021 між позивачем та ТОВ «Березанський переробний завод» був укладений договір поставки №283-ТР-21, згідно умов якого останнє зобов`язувалось поставити позивачу кукурудзу 3 класу, українського походження, врожаю 2021 року, на умовах поставки: доставлено за адресою - порти Миколаєва (згідно транспортної інструкції Покупця). Кількість кукурудзи обумовленої даним договором, в заліковій вазі складає 1300,000 т (+/-2% в опціоні Покупця). Строки постави: до 31.12.2021.
На виконання умов договору ТОВ «Березанський переробний завод» здійснив постачання кукурудзи 3 класу за видатковою накладною від 04.01.2022 №ПЗ-0000002 в кількості 393,60 т на загальну суму 3  183  743,68 грн, у т.ч. ПДВ 390  986,07 грн.
Транспортування здійснено відповідно залізничної накладної №3391938260.
За правилом першої події ТОВ «Березанський переробний завод» виписало та зареєструвало податкову накладну від 04.01.2022 №1 на постачання кукурудзи в кількості 172,6551833 т на загальну суму 1  396  463,30 грн, у т.ч. ПДВ 171  495,49 грн.
Вказані обставини відповідачем не оспорюються, проте відповідач стверджує, що господарські операції є безтоварними.
Водночас такі доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи копіями залізничних накладних з відомостями вагонів, листами ТОВ «Мірлатранс» (відправник) про коригування ваги, посвідченнями про якість зерна та митними деклараціями, згідно яких позивач експортував зерно кукурудзи.
Щодо доводів відповідача про те, що ТОВ «ВПГ Агро Плюс» не мало достатньої кількості земельних ділянок для вирощування кукурудзи, то такий висновок зроблений за результатами аналізу статистичної звітності (звітів ф. 4-сг, №29-сг, 37-сг) щодо посівної та зібраної площі під сільськогосподарськими культурами, та кількості земельних ділянок, право власності чи право користування на які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна. Проте такі розрахунки є ймовірними і можуть бути підтверджені лише результатами перевірки ТОВ «ВПГ Агро Плюс», водночас така перевірка не здійснена.
Щодо доводів відповідача про неможливість постачання кукурудзи ТОВ «Березанський переробний завод», то відповідач обгрунтовує свої висновки інформацією з Єдиного реєстру податкових накладних, згідно якої постачальник другої ланки ФГ «Нова Агро» відповідає критеріям ризиковості, а щодо ТОВ «Кіаксар» не встановлено походження товару, реального виробника через відсутність факту підтвердження реалізації (виробництва) по ланцюгу ТОВ «Березанський переробний завод» - ТОВ «Кіаксар».
Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку. За змістом наведених норм, право платника податків на збільшення в податковому обліку сум податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником-платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 статті 201 ПК України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг). 
Оцінюючи докази, надані сторонами, суди повинні мати на увазі, що сам факт наявності у позивача податкових накладних та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах, а також те, що для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 809/1337/17.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України. 
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі №826/14619/13-а, від 14 серпня 2018 року у справі № 816/2045/17.
Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що документи, складені за наслідками господарських операцій між позивачем та його контрагентами не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч. 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
При цьому, податковим органом не було спростовано реальності та достовірності наданих первинних документів, не надано доказів, які б вказували, що дані документи складено з порушеннями чи в супереч нормам чинного законодавства.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 820/1124/17, висновки про відсутність реальності господарських операцій з огляду на відсутність у контрагентів трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу наданої іншими контролюючими органами податкової інформації та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, зокрема і щодо неподання контрагентами податкової звітності, проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь - які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.
Колегія суддів зазначає, що податковим органом не було спростовано реальності та достовірності наданих первинних документів, не надано доказів, які б вказували, що дані документи складено з порушеннями чи в супереч нормам чинного законодавства.
Між тим, відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач діяв без належної обачності і йому мало бути відомо про порушення, які можливо допускаються контрагентами, при цьому, позивач не може нести відповідальність за можливі негативні наслідки господарської діяльності його контрагентів, а тим більше за відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів.
Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і не обізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Відповідачем не доведено наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у позивача чи його контрагентів, як обов`язкової ознаки для визнання правочину недійсним та застосування адміністративно-господарських санкцій. Хоча факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.
На момент здійснення правовідносин підприємства-контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.
При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.
Окрім того, слід зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у суб`єкта господарювання додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.
Колегія суддів наголошує, що підстави, які зазначені податковим органом в акті перевірки з урахуванням усіх наданих первинних документів позивачем, не є достатніми та належними для висновку про фіктивність господарських операцій та не узгоджуються з положеннями податкового законодавства.
При цьому, будь-яких зустрічних звірок контрагентів позивача проведено не було, доказів порушення податкового законодавства з їхнього боку не надано.
Вищевикладені пояснення позивача у поєднанні з наданими первинними документами підтверджують реальність господарських операцій по відносинам із контрагентами та пов`язаність придбаних товарів із господарською діяльністю підприємства.
В обґрунтування прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються на даних податкової інформації щодо контрагентів, а не з аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.
Доводи відповідача про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №453/ж-10/31-00-04-02-01 від 23.08.2022 прийняте не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, тому дане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07.08.2023.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна