П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/8519/23	

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.
за участі секретаря – Алексєєвої Н. М.

представника позивача – Ткаченка В. В.;
представника відповідача – Гуцалюка Р. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ткаченка Василя Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправної бездіяльності та про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.
У квітні 2023 року ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової  академії (м. Одеса) в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.12.2018 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
зобов`язати нарахувати і виплатити індексацію  грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 10.10.2018 із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача наголошує, що з 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі – Постанова №704), а відтак березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
На думку представника, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі – Порядок №1078) ОСОБА_1 має право на отримання суми індексації-різниці, адже розмір підвищення доходу в березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
ОСОБА_2 стверджує, шо Військова академія (м. Одеса) безпідставно не врахувала абзаци 3,4,6 Порядку №1078, шо призвело до протиправної невиплати на його користь  фіксованої індексації грошового забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії – закрито.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції керувався частиною 4 статті 238 КАС України, якою визначено, що суд закриває провадження по справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Суд поважав, що вимоги, які заявлені представником позивача в даному позові, вже були предметом судового розгляду та за цими вимогами ухвалене судове рішення.
На думку суду, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
За логікою суду першої інстанції, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права представник позивача  Ткаченко В.В., в апеляційній скарзі просить його скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводами апеляції є помилкове судження суду першої інстанції, що вимоги, заявлені ОСОБА_1 у цій справі були предметом розгляду справи №420/12847/22.
Як пояснює скаржник, предметом позову, що розглядався у справі №420/12847/22 було обов`язок Військової  академії (м. Одеса)  нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію виплаченого грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.12.2018 із визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.
Дійсно, як заявляє скаржник в задоволенні такої вимоги було відмовлено, адже вона не відповідала вимогам законодавства та понад те, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування поточної індексації грошового  за період з 01.03.2018 по 28.12.2018,  оскільки індекс споживчих цін не перевищував 103% до листопада 2018 року.
ОСОБА_2 звертає увагу суду апеляційної інстанції, що предметом даного позову є обов`язок відповідача нарахувати та виплатити його довірителю так звану «фіксовану» індексацію грошового забезпечення, яка визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%.
Покликаючись на усталену практику Верховного Суду, ОСОБА_2 вказує, що достатньою та необхідною  правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають), наявність  постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи, набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили. Однак, як наголошує скаржник, у цій справі сукупність таких умов відсутня, що свідчить про незаконну відмову суду  першої інстанції у доступі до правосуддя.

У відзиві на апеляцію Військова  академія (м. Одеса) указує на необґрунтованість її доводів ї та вважає, що наявні підстави для залишення її без задоволення.
Відповідач  звертає увагу суду апеляційної інстанції, що висновок суду першої інстанції, що позивач намагається шляхом пред`явлення даного позову, виконати судове рішення у справі№420/12847/22, є законним та обґрунтованим.

Представник позивача Ткаченко В. В. у суді апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник Військової академії (м. Одеса) в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти задоволення скарги заперечував та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій академії (м. Одеса) на посаді старшого викладача кафедри бронетанкової техніки факультету підготовки спеціалістів високо мобільних десантних військ Військової академії (м. Одеса).
Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.12.2018 № 598 підполковник ОСОБА_1 , звільнений з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з правом носіння військової форми одягу.
Згідно наказу начальника Військової академії (м. Одеса) (по стройовій частині) від 29.12.2018 №276 підполковник ОСОБА_1 , старший викладач кафедри бронетанкової техніки факультету підготовки спеціалістів високомобільних десантних військ Військової академії(м. Одеса), є таким, що справи та посаду здав
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 у справі №420/11986/21 визнано протиправними дії Військової академії (м. Одеса) Міністерства оборони України, які виразились у відмові ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01.01.2016 по 28.12.2018  індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282- ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ), Порядку №1078 та зобов`язано здійснити відповідні нарахування та виплати за заявлений позивачем період. 
У задоволенні позовних вимог про застосування для нарахування індексації грошового забезпечення базових місяців - січень 2008 року та березень 2018 року, тобто місяців в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, суд першої інстанції відмовив.
На виконання даного рішення відповідач провів нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.
Базовим місяцем для виплати індексації визначено січень 2016 року.
14.09.2022   ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса), яка виразилась у неперерахуванні та невиплаті йому за період з 01.01. 2016 по 28.12.2018 індексації грошового забезпечення у повному обсязі, з урахуванням нарахованої та виплаченої суми індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону №1282-ХІІ України та Порядку № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року, з врахуванням виплачених сум індексації грошового забезпечення.
Також ОСОБА_1 просив зобов`язати Військову академію (м. Одеса) здійснити йому перерахунок та виплату за період з 01.01.2016 по 28.12.2018 індексації грошового забезпечення у повному обсязі, з врахуванням виплачених сум, відповідно до вимог Закону №1282-ХІІ та Порядку № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 у справі №420/12847/22 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016  по 28.02.2018  включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Також суд зобов`язав Військову академію (м. Одеса) Міністерства оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
У задоволенні  позовних вимог  про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 28.12.2018 із застосуванням базового місяця – січень 2008 року, суд  відмовив. Дане рішення набрало законної сили.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. 
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 по справі №826/3678/16.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 по справі №11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Частиною 4 статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження по справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі за частиною 4 статті 238 КАС, є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Аналізуючи чи є в даному спорі одночасна сукупність наведених вище умов, колегія суддів дійшла висновку про відсутність судового рішення, яким би було визначено обґрунтованість вимог позивача щодо наявності у нього права на проведення індексації його грошового забезпечення на підставі абзаців 4,6 пункту 5 Порядку №1078.
Наведені правові норми стосуються нарахування й виплати щомісячної суми індексації-різниці за період з 01.03.2018 до 29.12.2018.
За таких обставин, колегія суддів не погоджується з доводом суду першої інстанції, що заявлені ОСОБА_1 в цій справі позовні вимоги повинні вирішуватися, в порядку статті 383 КАС України, шляхом подання заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 320, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ткаченка Василя Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року про закриття провадження у справі – скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправної бездіяльності та про зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач – суддя                                                            І. О. Турецька

                     суддя                                                            Ю. М. Градовський

                     суддя                                                            Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 14.09.2023.