Постанова 
Іменем України
 
11 липня 2023 року     
                    
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/9733/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач), 
суддів: Желепи О. В., Шкоріної О. І.,
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва
 
від 20 лютого 2023 року про зупинення провадження
 
в складі судді Кордюкової Ж. І.
 
у цивільній справі №752/12699/21 Голосіївського районного суду м. Києва
 
за позовом ОСОБА_1 
 
до ОСОБА_2 
 
про стягнення боргу 
 
                                               У С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2022 року ОСОБА_1 , посилаючись на не виконання ОСОБА_2 умов договору позики №К221221-5 від 22.12.2021 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 290 748,60 грн.
 
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року за клопотанням відповідача зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Дарницького районного суду м. Києва у цивільній справі №753/16046/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Кронвест" про визнання недійсними договорів позики та застави.
 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення питання про зупинення провадження, та перешкоджає подальшому провадженню у справі.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що в оскаржуваній ухвалі судом не зазначено мотивів яким чином обумовлюється неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі. А сам факт існування іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження.
 
Вказував, що зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 
Також, як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що зупинення судом провадження порушує його право на розумні строки розгляду справи.
 
За наведених обставин просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду                             м. Києва від 20 лютого 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Позивач, належним чином повідомлявся про розгляд його апеляційної скарги в порядку уписьмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 216-217, 219).
 
Відповідач також належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги позивача в порядку письмового провадження (а. с. 216-217, 219).
 
Від відповідача не надходило відзиву на апеляційну скаргу.
 
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
 
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову у даній справі є стягнення боргу за договором позики від 22.12.2021 №К221221-5.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2023 року відкрито провадження у справі №753/16046/22 за позовом ОСОБА_2 до                    ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства "Кронвест" про визнання недійсними договорів позики та застави (а. с. 143).
 
Положеннями статті 251 ЦПК України передбачено випадки у разі яких суд зобов'язаний зупинити провадження у справі.
Зокрема, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Така підстава зупинення провадження, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
При цьому, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
 
Правові висновки щодо необхідності зазначення обгрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у постанові Верховного Суду 27.02.2019 у справі № 308/5006/16-ц від та у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 1522/27468/12.
 
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення цивільної справи №753/16046/22 Дарницьким районним судом м. Києва, предметом у якій є визнання недійсним договору позикик від 22.12.2021, за яким ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти.
 
Водночас, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, на вищезазначені норми права уваги не звернув, своє судове рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував. 
 
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції обмежився лише цитуванням положень процесуального закону, якими визначено підстави для зупинення провадження, та встановленням факту неможливості розгляду даної справи до розгляду справи №753/16046/22 без наведення обґрунтувань такої неможливості.
 
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що наявність спору про визнання недійсним договору позики не виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити під час розгляду цієї справи наявність обставин, якими                  ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги.
Так, суд першої інстанції залишив поза увагою наступне.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, з даним позовом про стягнення боргу за договором позики ОСОБА_1 звернувся з тих підстав, що 22.12.2021 на строк до 22.06.2022 ОСОБА_3 отримав в борг від нього 213 330,00 грн, але у визначений строк кошти так і не повернув. На підтвердження отримання ОСОБА_2 в борг коштів посилався на Договір позики №К221221-5 від 22.12.2021 та  розписку від 21.12.2021, які долучені до позовної заяви.
В свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відповідності до норм процесуального закону зобов'язаний довести, що відсутні підстави для стягнення боргу, у зв'язку з виконанням зобов'язань за договором.
З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти позовних вимог, відповідач подав відзив на позовну заяву. Зокрема у відзиві на позовну заяву, відповідач доводить часткову сплату боргу за договором позики та просить позов задовольнити частково (а. с. 31-39).
З наведеного слідує, що наявність чи відсутність в матеріалах справи доказів, які у відповідності до вимог закону підтверджують отримання коштів у борг та доказів на підтвердження повернення коштів, дозволяє суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, та в результаті ухвалити відповідне рішення.
Отже, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до ухвалення рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №753/16046/22, суд першої інстанції, з огляду на вищевикладене, у даній справі має достатньо правових підстав для її розгляду та вирішення по суті.
Таким чином, не звернувши уваги на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, визначених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі.
До того ж, необгрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов'язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
Поруч з цим, також слід враховувати, що в листопаді 2022 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги, а вже в грудні 2022 року відповідач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про визнання договору позики недійсним і після відкриття Дарницьким районним судом м. Києва провадження у справі №753/16046/22 ОСОБА_2 одразу звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, яка переглядається.
Водночас, враховуючи, що на час подання відзиву на позовну заяву та навіть клопотання про зупинення провадження справа перебувала на стадії підготовчого провадження, відповідач не скористався своїм право та не подав зустрічний позов про визнання договору позики. Натомість ОСОБА_2 звернувся до іншого суду з окремим позовом про визнання договору позики недійсним.
Вказане додатково підтверджує необгрунтоване зупинення провадження у даній справі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу про зупинення провадження судом постановлено з порушенням норм процесуального права.
 
За вказаних обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
 
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України
 
                                             П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
 
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                                                  О. Ф. Мазурик

Судді                                                                                                               О. В. Желепа

                                                                                                                     О. І. Шкоріна