П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/18537/21	

                                                                                                                       Головуючий в І інстанції: Єфіменко К.С.
                                                                                  Дата та місце ухвалення рішення: 17.07.2023 р. м. Одеса

                    П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Градовського Ю.М.
                                                                   судді – Турецької І.О.

                                   за участю секретаря – Худика С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив: 
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у здійсненні ОСОБА_1 з 01.12.2019 року перерахунку та виплати пенсії згідно з новою довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2621                  від 02.08.2021 року про розмір грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року згідно з новою довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2621                                    від 02.08.2021 року про розмір грошового забезпечення, з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у здійсненні ОСОБА_1 з 01.12.2019 року перерахунку та виплати пенсії згідно з новою довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2621 від 02.08.2021 року про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року згідно з новою довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2621 від 02.08.2021 року про розмір грошового забезпечення, з урахуванням фактично виплачених сум.
Вищевказане судове рішення набрало законної сили 28.12.2021 року.
12.03.2022 року позивачем отримано виконавчий лист № 420/18537/21.
02 червня 2023 року позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року у справі № 420/18537/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
- постановити окрему ухвалу про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року у справі № 420/18537/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року по                   30.04.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
- з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, встановити у ній строк десять днів з дати отримання окремої ухвали для надання відповіді про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року у справі № 420/18537/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на виконання судового рішення у даній справі позивачу здійснено перерахунок пенсії та розпочато виплату перерахованої пенсії з 01.05.2022 року, проте, за період з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року відповідач перераховану пенсію не виплатив та не здійснює жодних дій направлених на повне виконання рішення суду і виплати заборгованості. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/18537/21 в порядку статті 383 КАС України - залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня              2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву, подану в порядку             ст. 383 КАС України, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушенні норм процесуального права. 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 372, ч. 1 ст. 373 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.ч. 5-6 ст. 26, ч.ч. 1-3 ст. 63 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Поряд з цим, за правилами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. 
В свою чергу, згідно ч.ч. 1-5 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Колегія суддів звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 13 липня 2023 року у справі № 9901/988/18, згідно яких, подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини другої статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві, зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження.
У даній справі позивач, в порядку ст.ст. 249, 383, КАС України, просить постановити окрему ухвалу про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року у справі № 420/18537/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що на виконання судового рішення у даній справі позивачу здійснено перерахунок пенсії та розпочато виплату перерахованої пенсії з 01.05.2022 року, проте, за період з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року відповідач перераховану пенсію не виплатив та не здійснює жодних дій направлених на повне виконання рішення суду і виплати заборгованості.
При цьому, заявник вказує на те, що про протиправне та умисне невиконання судового рішення у даній справі йому стало відомо з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 16.05.2023 року, яка надана на адвокатський запит.
Таким чином, у спірному випадку подання позивачем заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, не пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення. 
Колегія суддів зазначає, що з доданих до заяви позивача документів вбачається, що на підставі виданого 12.03.2022 року позивачу виконавчого листа, останній звернув до примусового виконання судове рішення у даній справі 07.04.2023 року. 
07 квітня 2023 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71505520, на підставі виконавчого листа № 420/18537/21, виданого Одеським окружним адміністративним судом.
У вказаній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 
Разом з цим, у заяві, поданої в порядку ст. 383 КАС України, позивач не зазначає та не надає відповідних доказів стосовного того, чи отримано станом на момент подання цієї заяви відповідачем постанову про відкриття виконавчого провадження, чи повідомлено відповідачем державного виконавця про виконання чи часткове виконання судового рішення, причини невиконання тощо. 
Позивач пов`язує подання заяви, в порядку ст. 383 КАС України, з отриманою відповіддю на запит адвоката, а не з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення.
За наведеного правового регулювання, оскільки у спірному випадку подання позивачем заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, не пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви позивача відсутні.
Водночас, вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції не врахував, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення.
Суд першої інстанції помилково дослідив відповідь відповідача на запит адвоката позивача та додані до неї документи, оскільки вони взагалі не стосуються вчинених відповідачем дій або допущення бездіяльності при примусовому виконанні судового рішення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно констатував, що відповідачем здійснено всіх можливих заходів на виконання судового рішення у даній справі та з цих підстав необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, оскільки позивач не зазначає та матеріали справи не містять доказів щодо вчинених відповідачем дій або допущення відповідачем бездіяльності при примусовому виконанні судового рішення у даній справі.
На підставі наведеного, оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції зміні із виключенням мотивів, з яких виходив суд першої інстанції, та визначенням мотивів за цією постановою, які викладені у судовому рішенні суду апеляційної інстанції. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року – змінити, виключити мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та визначити мотиви за цією постановою, які викладені у судовому рішенні суду апеляційної інстанції.
В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня  2023 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  

Судове рішення складено у повному обсязі 05.10.2023 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Ю.М. Градовський  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька