СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року                                      м. Харків                            Справа № 922/4460/21

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.
за участі секретаря судового засідання    Фурсової А.М.
за участі представників учасників справи:
боржника -  Іванченко А.В., ордер серії АН №1187381 від 03.06.2023
кредитора АТ "Укрсиббанк" – не з`явився
арбітражного керуючого – не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції заяву представника Фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Іванченко А.В. (вх.№7056 від 19.06.2023) про винесення додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/4460/21 за апеляційною скаргою АТ "Укрсиббанк", м. Київ (вх. №884 Х/2     від 09.05.2023) 
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 у справі №922/4460/21 (суддя Яризько В.О., повний текст складено 24.04.2023) 
за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 
про неплатоспроможність боржника,-           

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність у порядку п.1 ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, посилаючись на те, що розмір його прострочених зобов`язань перед кредиторами перевищує 30 розмірів заробітної плати.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.12.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича, здійснено публікацію оголошення про відкриття провадження у справі на офіційному веб-порталі Судової влади України (веб-сайт ВГСУ).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 задоволено заяву керуючого реструктуризацією Корольова В.В. (вх.№6182 від 14.03.2023) про затвердження плану реструктуризацією боргів ОСОБА_1 у справі № 922/4460/21. Затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , схвалений зборами кредиторів 13.03.2023, який передбачає строк виконання 20 місяців до 25.01.2025 року.
Ухвалено, що з дня затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника вимоги, включені до такого плану, можуть бути задоволені лише у порядку і спосіб, визначені в плані реструктуризації боргів боржника, а саме:
- під час виконання плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 боржником до 25 (двадцять п`ятого) числа поточного місяця щомісячно погашається 454,00 грн (з яких 227,00 грн. для погашення вимог ОСОБА_2 та 227,00 грн для погашення вимог АТ "Укрсиббанк") впродовж 20 (двадцяти) місяців, що складає 9 080,00 грн, які визнані ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2022 року і підлягають погашенню поза чергою (судовий збір); 
- вимоги в сумі 9      080,00 грн, що підлягають погашенню відповідно до цього Плану реструктуризації можуть бути погашені боржником достроково за рахунок власних коштів, або третіми особами, чи за рахунок коштів третіх осіб, які можуть бути залучені Боржником на свій розсуд.
Ухвалено, що боржник протягом реструктуризації не має права:
- здійснювати правочини щодо відчуження або обтяження нерухомого та рухомого майна боржника, включаючи майнові і немайнові об`єкти, цінні папери тощо, вартість яких перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати;
- укладати договори позики, довічного утримання, уступки вимоги, переведення боргу, передачі в довірче управління майна боржника;
- виступати поручителем за зобов`язаннями інших осіб.
- протягом дії плану реструктуризації боргів боржник повинен повідомляти кредиторів, включених до плану реструктуризації боргів, про істотні зміни у своєму майновому стані, а також про отримання позик і кредитів, у тому числі про придбання товарів у кредит, повідомляти інші сторони перед укладенням таких договорів про введення щодо нього процедури реструктуризації боргів.
- з дня затвердження судом плану реструктуризації боргів припиняються повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича.
- план реструктуризації боргів не впливає на вимоги кредитора до третіх осіб, якщо кредитор з такими вимогами проголосував проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника. Затвердження судом плану реструктуризації боргів щодо первісного зобов`язання не припиняє пов`язані з ним додаткові зобов`язання згідно із статтею 604 Цивільного кодексу України, якщо заставодержатель проголосував проти такого плану.
Зобов`язано фізичну особу ОСОБА_1 не пізніше п`яти днів після закінчення строку виконання плану реструктуризації боргів боржника, а також за наявності підстав для дострокового припинення процедури реструктуризації боргів надати суду та кредиторам, включеним до плану реструктуризації боргів, звіт про виконання плану реструктуризації боргів. До звіту про виконання плану реструктуризації боргів боржника додаються докази задоволення вимог кредиторів згідно з таким планом.
Постановлено, що план реструктуризації боргів боржника набирає чинності з дня його затвердження господарським судом і є обов`язковим для боржника та кредиторів.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі №922/4460/21 апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 у справі №922/4460/21 залишено  без змін.
19.06.2023 (вх.№7056 від 19.06.2023) представник ФО ОСОБА_3 адвокат Іванченко А.В. звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про винесення додаткової постанови у справі про стягнення з АТ “Укрсиббанк” на користь ОСОБА_1 понесені під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12   000,00 грн. 
                 Одночасно до клопотання заявником надано докази направлення заяви учасникам справи, копію договору про надання правничої допомоги б/н від 03.06.2023, копію додаткової угоди б/н від 03.06.2023 до договору про надання правової допомоги від 03.06.2023, копію акту про надання правових (правничих) послуг від 15.06.2023, копію свідоцтва про право на здійснення адвокатською діяльністю №5149 від 30.08.2018, копію ордеру серія АН№1187381 від 03.06.2023.
Обґрунтовуючи заяву, представник боржника зазначав, що на виконання вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні ОСОБА_1 до закінчення судових дебатів було здійснено заяву, що протягом п`яти днів ОСОБА_1 буде надано докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, що була надана адвокатом Іванченко А.В. у зв`язку із розглядом даної справи, які просили стягнути  з АТ "Укрсиббанк", шляхом прийняття судом додаткової постанови. Представник повідомляла, що згідно наданих до суду договору про надання правничої допомоги б/н від 03.06.2023, Додаткової угоди б/н від 03.06.2023 до Договору про надання правничої допомоги від 03.06.2023, адвокат зобов`язався здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції (Східний апеляційний господарський суд). Сторонами погоджено наступний порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката Іванченко А.В. за надання правової допомоги у №922/4460/22: підготовка, складення та подання відзивів, заперечень, пояснень тощо до Східного апеляційного господарського суду у справі №922/4460/21  - вартість 2000,00 грн; участь адвоката Іванченко А.В у засіданні по справі №922/4460/21 (шляхом відеоконференції поза межами суду) – вартість 2      000,00 грн; ознайомлення з матеріалами (документами) та їх аналіз – вартість 1      000,00 грн.
Також представник повідомляв, що 15.06.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Іванченко А.В. складено Акт б/н про надання правових (правничих) послуг, згідно якого адвокат виконав наступні послуги: підготовка, складення та подання відзиву на апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк"  на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 у справі №922/4460/21  - вартістю 10  000,00 грн; участь адвоката Іванченко А.В у засіданні  14.06.2023 у справі №922/4460/21 (шляхом відеоконференції поза межами суду) -  вартість 2      000,00 грн, а всього надано послуг на суму 12   000,00 грн. Адвокат і Клієнт засвідчили про належне надання юридичних послуг, їх обсягу і вартості, будь-яких претензій щодо наданих Адвокатом послуг у Клієнта не має. 
Посилаючись на правову позицію Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019, заявник зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою  особою  чи тільки має бути сплачено. Отже, представник боржника вважав, що витрати у справі №922/4460/21 за надану професійну правничу допомогу підлягають стягненню з AT «Укрсіббанк» на користь ОСОБА_1 незалежно від того, що їх тільки має бути сплачено, оскільки такі послуги було надано адвокатом.
Також, посилаючись на документальне підтвердження виконаних адвокатом робіт, обставини справи, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, представник   ОСОБА_1 вважав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн є обґрунтованим та пропорційним до поданої апеляційної скарги. Зважаючи на що, просив стягнути з АТ "Укрсиббанк"  на користь ОСОБА_1 понесені під час розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12      000,00 грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 заяву представника Фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Іванченко А.В. (вх.№7056 від 19.06.2023) про винесення додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/4460/21 прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 06.07.2023, про що повідомлено учасників справи. Запропоновано сторонам надати до суду письмові пояснення або заперечення з приводу вимог, викладених у заяві.       
Арбітражний керуючий Корольов В.В. у наданій до суду заяві від 28.06.2023 (вх. №7502) просив здійснювати розгляд заяви без його участі.
03.07.2023 АТ "Укрсиббанк" надано до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому представник кредитора просив відмовити в задоволенні заяви представника боржника про стягнення витрат на правову допомогу, а в разі незадоволення клопотання кредитора, просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу.
В судовому засіданні 06.07.2023, що відбувалось в режимі відеоконференції, представник ОСОБА_1 адвокат Іванченко А.В. підтримала доводи заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу та просила її задовольнити. 
Представник АТ "Укрсиббанк" в судове засідання не з`явився,  про причини нез`явлення суд не повідомив, про час, день та місце розгляду заяви повідомлений судом належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, правова позиція АТ "Укрсиббанк" з приводу клопотання представника боржника про стягнення витрат на правову допомогу  викладена банком у клопотанні  від 03.07.2023, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю інших учасників справи у даному судовому засіданні. 
Розглянувши в судовому засіданні заяву представника боржника про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу та додані до нього  документи, заслухавши присутнього у судовому засіданні представника боржника адвоката Іванченко А.В., дослідивши доводи клопотання кредитора про відмову у стягненні витрат на правову допомогу або можливість зменшення таких  витрат, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне. 
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи  (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
Метою запровадження принципу відшкодування судових витрат сторони є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Статтею 13 ГПК України  встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
      Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України). 
Відповідно до частини першої      статті 123 ГПК України      судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини другої      статті 123 ГПК України).
Відповідно до   ст. 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”        видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч.  8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, заявник, в межах строку, встановленого  ч.8      ст.129 ГПК, надав суду:
- копію договору про надання правничої допомоги б/н від 03.06.2023;
- копію додаткової угоди б/н від 03.06.2023 до договору про надання правової допомоги від 03.06.2023;
          - копію акту про надання правових (правничих) послуг від 15.06.2023. 
Дослідженням наданих документів встановлено, що укладенням договору про надання правничої допомоги б/н від 03.06.2023 сторони дійшли згоди, що адвокат Іванченко А.В. бере на себе зобов`язання надати Голіусову І.О. професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором та у відповідності із законодавством України. 
Виплата адвокату гонорару та компенсація витрат здійснюється відповідно до додаткової угоди, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 5.1. договору). 
У додатковій угоді №1 від 03.06.2023 сторонами погоджено наступний порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката Іванченко А.В. за надання правової допомоги у  справі №922/4460/22 за апеляційною скаргою АТ «Укрсиббанк» на ухвалу Господарьского суду Харківської області від 17.04.2023 про неплатоспроможність фізичної особи Голіусова І.О., а саме: 
-підготовка, складення та подання відзивів, заперечень, пояснень тощо до Східного апеляційного господарського суду у справі №922/4460/21  - вартість 2000,00 грн;
- участь адвоката Іванченко А.В у засіданні по справі №922/4460/21 (шляхом відеоконференції поза межами суду) – вартість 2   000,00 грн;
- ознайомлення з матеріалами (документами) та їх аналіз – вартість 1   000,00 грн.
Оплата послуг з представництва інтересів у суді сплачується після підписання акту виконаних робіт протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили (п. 1.1. додаткової угоди). Правова допомога вважається наданою після підписання акту надання правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності) (п. 5.1. додаткової угоди.)
15.06.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Іванченко А.В. складено Акт б/н про надання правових (правничих) послуг, згідно якого адвокат виконав наступні послуги: 
-підготовка, складення та подання відзиву на апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк"  на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 у справі №922/4460/21  - вартістю 10      000,00 грн;
-участь адвоката Іванченко А.В у засіданні  14.06.2023 у справі №922/4460/21 (шляхом відеоконференції поза межами суду) -  вартість 2      000,00 грн.
Всього надано послуг на суму 12      000,00 грн.
Підписанням акту про надання правових (правничих) послуг від 15.06.2023 Адвокат і Клієнт засвідчили належне надання юридичних послуг,  їх обсяг і вартість та відсутність будь-яких претензій щодо наданих Адвокатом послуг. Також зазначили, що акт є підставою для проведення розрахунків на умовах, визначених договором. 
Таким чином, наданими документами боржник та представник боржника підтвердили надання адвокатом Іванченко А.В. боржнику правової допомоги у даній справі та розмір таких витрат в сумі 12      000,00 грн, які просили стягнути з АТ "Укрсиббанк". 
Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, якою встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч. 5 ст. 129 ГПК України).
Суд бере до уваги посилання заявника на приписи ч. 2 ст. 126 ГПК України, якою встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатом розгляду справи. 
Крім того, суд враховує результат перегляду справи судом апеляційної інстанції, яким відмовлено у задоволенні апеляційної скарги АТ «Укрсиббанк» на ухвалу суду першої інстанції та залишено оскаржувану ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 без змін.
Водночас, колегія суддів також приймає до уваги положення ч.9      ст.129 ГПК.
Зокрема, частиною дев`ятою статті 129 ГПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Отже, зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом і зміст вказаної норми свідчить про те, що останньою встановлено також дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок, здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб. Процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.
Суд має застосовувати приписи частини дев`ятої статті 129 ГПК України за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2) встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони.
Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 905/717/20. 
У розгляді даної справи колегія суддів виходить із того, що      до загальних засад цивільного законодавства належить справедливість, добросовісність та розумність, які і встановлюють певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Враховуючи наведене вище, розглядаючи питання щодо можливості застосовування приписів частини дев`ятої статті 129 ГПК України у даній справі, в контексті правовідносин, які виникли між сторонами, колегія суддів виходить із такого.
Встановлені обставини у справі свідчать, що за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк" залишено  без задоволення, а  ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 у даній справі залишено без змін. Зокрема, колегія суддів погодилась  з висновком суду першої інстанції, що план реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1  розроблено та погоджено з  дотриманням вимог ч.ч.2,3 ст. 124 КУзПБ, а умови реструктуризації боргів, що містяться у плані не суперечать чинному законодавству та направлені на відновлення платоспроможності фізичної особи, яка опинилась в скрутній фінансовій ситуації. 
Втім, колегія суддів враховує, що підставою звернення фізичної особи ОСОБА_1 до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність у порядку п.1 ч.2 ст.115 КУзПБ стали обставини наявності прострочених зобов`язань боржника перед кредиторами у розмірі, що  перевищує 30 розмірів заробітної плати, що мало наслідком прийняття Господарським  судом Харківської області ухвали від 08.12.2021 в порядку ст. ст. 115,      116, 119-122  КУзПБ та відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введення процедури реструктуризації боргів боржника. Таким чином, провадження у даній справі порушено саме за заявою фізичної особи ОСОБА_1 і саме боржником ініційовано справу про свою неплатоспроможність у зв`язку із неможливість задоволення грошових вимог кредиторів, в тому числі, АТ «Укрсиббанк». В подальшому такі обставини стали підставою для затвердження судом оскаржуваною ухвалою плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 та подальше її оскарження кредитором – АТ «Укрсиббанк».  
Тож, встановлені у справі обставини свідчать, що саме дії/бездіяльність боржника фактично призвели до порушення справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 та вимушеного звернення АТ «Укрсиббанк» до суду за захистом своїх порушених прав як кредитора фізичної особи ОСОБА_1 .
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
 Правовий висновок з цього питання викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20.
Вирішуючи вимоги представника боржника про компенсацію здійснених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції виходить з того, що дії АТ «Укрсиббанк», а саме подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції направлені насамперед на захист свого порушеного права як кредитора, кредиторські вимоги якого визнані судом першої інстанції, внесені до реєстру вимог кредиторів, а в подальшому реструктуризовані судом. Таким чином, застосування свого процесуального права звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою насамперед здійснені банком  для захисту своїх майнових інтересів як кредитора боржника, тобто направлені на захист своїх майнових прав. Колегія суддів, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин також вважає, що в даному випадку відсутні підстави для твердження, що саме неправомірні дії банку призвели до апеляційного перегляду судового рішення першої інстанції, тобто до судового розгляду справи, оскільки саме дії боржника мали наслідком його звернення  до суду з заявою про порушення справи про неплатоспроможність фізичної особи і боржником не доведено, що  саме неправомірні дії банку призвели до необхідності звернення фізичної особи ОСОБА_1 до суду з відповідною заявою.  
Тож, з огляду на очевидну неправомірність дій боржника, які фактично призвели до вимушеного звернення кредитора до суду за захистом своїх порушених прав шляхом подання апеляційної скарги, колегія суддів вважає справедливим, і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, застосування частини дев`ятої статті 129 ГПК України та необхідність покладення на боржника його судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, оскільки спір у даному випадку виник саме внаслідок неправильних дій/бездіяльності боржника, а не внаслідок неправомірних дій кредитора - АТ "Укрсиббанк". 
Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи АТ «Укрсиббанк», викладені у клопотанні про відмову (зменшення) витрат на правову допомогу, який зазначив, що на даний час боржник не має майна та не має коштів для будь яких виплат, тобто не має фінансової можливості сплатити за послуги адвоката. Отже, кредитор ґрунтовно вважає, що в такому випадку, не маючи фінансової можливості здійснити оплату послуг адвоката,  боржник не був позбавлений можливості отримати правову допомогу в порядку ст. 3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», якою встановлено, що право на безоплатну правову допомогу це  гарантована      Конституцією України      можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, за відсутності фінансової можливості погасити кредиторські вимоги банку, боржник не був позбавлений можливості отримати правову допомогу безоплатно, а не покладати витрати на правову допомогу на кредитора. 
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9      ст.129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
Враховуючи зазначене, а також враховуючи характер спірних правовідносин у даній справі,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява представника Фізичної особи ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови про стягнення з АТ «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу у розмірі 12  000,00 грн у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,- 

ПОСТАНОВИВ:
                    
                    У задоволенні заяви представника Фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Іванченко А.В. (вх. №7056 від 19.06.2023) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/4460/21 відмовити.          
                    Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.  
Повний текст додаткової постанови складено      13.07.2023

Головуючий суддя                                                                          В.В. Лакіза  

Суддя                                                                                                Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                                Л.М. Здоровко