ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 947/11571/23	
Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі — Жигайлової О.Е.,
за участю представника апелянта – Єфіменка С.С.,
позивача – ОСОБА_1 

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенант поліції Незгодюка Дениса Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6167618 від 14.11.2022, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 121-3 КУпАП  та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.; 
- провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 121-3 КУпАП  - закрити.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Незгодюк Д.А. серії ЕАР № 6167618 від 14.11.2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень за ч. 1  ст. 121-3 КУпАП. Позивач вказує, що постанова була винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6167618 від 14.11.2022 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 121-3 КУпАП  та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. Провадження, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 121-3 КУпАП  - закрито.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що факт керування транспортним засобом «МG HS», на якому були закріплені номерні знаки НОМЕР_1 , позивач не заперечує Правопорушення, вчинене позивачем зафіксоване на портативний відеореєстратор №474932. Апелянт вказує, що дана постанова винесена 14.11.2022 року, в той час як адміністративний позов щодо скасування вказаної постанови надійшов до Київського районного суду м. Одеси 10.04.2023 року (підтверджується даними з офіційного сайту Судова влада України), тобто з порушенням строку встановленого статтею 289 КУпАП. Судом першої інстанції не встановлено дату ознайомлення позивача з копією постанови для з`ясування початку відліку 10-ти денного строку на звернення до суду з метою оскарження. Апелянт вказує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування ТЗ, який був не зареєстрований в органах МВС та на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 , який не належав даному транспортному засобу та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Таким чином, для встановлення наявності або відсутності вини позивача у вчиненому правопорушенні, суд першої інстанції мав встановити наявність або відсутність наступних фактів: чи дійсно позивач керував ТЗ «MG HS», на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 ? Чи зареєстрований ТЗ «MG HS», на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 в органах МВС? Чи належить номерний знак НОМЕР_1 ТЗ «MG HS»? Однак, судом першої інстанції не встановлено наявність або відсутність фактів, викладених у спірній постанові. Натомість, суд першої інстанції надав оцінку правовідносинам, що виникли під час відомчої реєстрації ТЗ «MG HS», що не є предметом даного спору. Об`єктивна сторона вчиненого позивачем правопорушення полягає у керуванні ТЗ, який був не зареєстрований в органах МВС та на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 , який не належав даному транспортному засобу, а не в порушенні порядку відомчої реєстрації ТЗ та наявності чи відсутності такого обов`язку у позивача. Апелянт вказує, що на місці події поліцейськими за допомогою бази даних Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено факт відсутності реєстрації номерного знаку НОМЕР_1 за жодним транспортним засобом. Зазначені обставини зафіксовані на портативний відеореєстратор №474032, який зазначено у змісті оскаржуваної постанови. А тому, твердження про те, що оскаржувана постанова не містить жодних даних чи доказів які би це підтверджували є недоцільним.  Позивачем не надано доказів реєстрації ТЗ «MG HS» з номерним знаком НОМЕР_1 в органах МВС, або навіть вжитих заходів з метою реєстрації в органах МВС. Ні позивачем, ні судом першої інстанції не спростовано інформацію, викладену у листі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС від 18.05.2023 за вих. № 31/15-3048. Законність експлуатації ТЗ «MG HS» з номерним знаком НОМЕР_1 , за відсутності реєстрації в органах МВС та законність походження номерного знаку НОМЕР_1 , не знайшла свого підтвердження під час розгляду даної справи у суді першої інстанції. Апелянт вказує, що посилання суду першої інстанції на технічний талон серії ПУ №000045 не спростовує відсутності реєстрації ТЗ «MG HS» з номерним знаком НОМЕР_1 в органах МВС, оскільки зазначений документ виданий Державною прикордонною службою, а не сервісним центром МВС.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що апелянтом було не вручено постанову у спосіб визначений законодавством, що позбавило права позивача вчасно звернутися до суду, апелянтом на запит позивача не було таки надано копії постанови,  позивачем обіймає посаду начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та керує 9-ю військовими частинами. Транспортний засіб марки «MG HS», номерний знак НОМЕР_1 на момент винесення оскаржуваної постанови знаходився на обліку Військової частини НОМЕР_3 , а не на обліках Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ), і всі заходи передбачені відповідно Порядку організації роботи, пов`язаної з відомчою реєстрацією транспортних засобів Державної прикордонної служби України, веденням їх обліку та зняттям з нього, затвердженого наказом МВС України 06 травня 2019 року № 339, які необхідно було здійснити Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) виконано, що підтверджується технічним талоном на транспортний засіб марки «MG HS», з вписаним в цей талон номерним знаком НОМЕР_1 , як це передбачено законодавством. Апелянт намагається перекласти на позивача в даному випадку функції/обов`язки, які не повинен був вчиняти/здійснювати позивач в даному випадку як водій. Позивач виконав вимоги діючого законодавства та надав всі відповідні документи, які повинні бути як водія транспортного засобу. З огляду на зазначене, позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами встановлено, що  14 листопада 2022 року інспектором роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Незгодюк Д.А. було винесено постанову серії ЕАР № 6167618 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1  ст. 121-3 КУпАП України.
Підставою для складання оскаржуваної постанови стало те, що 14 листопада 2022 року за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 142, транспортний засіб «МG НS», під керуванням ОСОБА_1 , який був не зареєстрований в органах МВС та на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 , який не належав даному транспортному засобу, чим порушив п. 2.9.в  Правил дорожнього руху  затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 13069.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення до суду пропущено позивачем з поважних причин, оскільки відсутні докази отримання позивачем постанови поштою, а наданий відповідачем поштовий трекер відправлення не містить доказів, що позивач отримав оскаржувану постанову.
Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що транспортний засіб марки «MG HS» номерний знак НОМЕР_1 є службовим транспортним засобом, військовим майном та зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_3 .
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що на вимогу інспектора позивачем було надано реєстраційний документ на зазначений транспортний засіб.
Роблячи висновок, про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив, що позивач не зобов`язаний був здійснювати дії, щодо реєстрації військового транспортного засобу, оскільки цей обов`язок покладено на СБДР Адміністрації Держприкордонслужби України. 
Колегія суддів частково погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Ч. 3 ст. 122 КАС України  передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів зазначає, що з аналізу вищезазначеної норми вбачається, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. статті 286 КАС України  позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Оскаржувана постанова серії ЕАР № 6167618 від 14.11.2022 року є постановою по справі про адміністративне правопорушення у сферф забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Позовну заяву до суду подано 10.04.2023 року, з пропуском строку, визначеного чинним законодавством.
Судами встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що в позовній заяві позивач вказує на те, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо з постанови Першого Київського відділу ДВС про арешт коштів боржника, копія постанови йому не направлялась і що копію спірної постанови він отримав у Відділі ДВС. 
Колегія суддів зазначає, що відповідно до копії постанови, доданої позивачем до позовної заяви, вбачається, що вона позивачем не підписана а матеріали справи не містять доказів отримання позивачем копії оскаржуваної постанови поштою. При цьому з поштового трекеру відправлення вбачається, що лист, який відправлено на адресу позивача, було повернуто відправнику 21.12.2022 року.(а.с.5)
Таким чином, за відсутності доказів отримання оскаржуваної постанови позивачем, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, щодо пропуску строку звернення до суду, та погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для його поновлення.
При цьому, положенням ч. 1 ст.121-3КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи не освітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими),з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 5  ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»  учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до  п.2.9.«в» ПДР  України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Як вбачається з п. 5 оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який був не зареєстрований в органах МВС з державним номером НОМЕР_1 , який не належить даному транспортному засобу.
Заперечуючи проти прийнятої стосовно позивача постанови, ОСОБА_1 надав позовну заяву, в якій зазначив, що 14.11.2022 року його зупинив екіпаж патрульної поліції і склали стосовно нього протокол за ст. 130 КУпАП, який він у подальшому оскаржив до суду. Про те, що стосовно нього складалась постанова за ч. 1 ст.121-3КУпАП позивачу не було відомо. Також позивач зазначає, що під час зупинки, він надав всі відповідні документи інспектору патрульної поліції, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
На підтвердження зазначених у постанові обставин, відповідачем надано відеозаписи з бодікамер інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 14.11.2022 року керував автомобілем марки «MG HS» з номерним знаком НОМЕР_1 та був зупинений екіпажом патрульної поліції по вул. Миколаївська дорога у м. Одеса.
З відеозапису також вбачається, що, крім іншого, на запитання поліцейського, позивач відповідає, що реєстраційних документів на автомобіль немає, приїде водій і наддасть документи (файл 473676, час 02.32.36 ).
Також відеозаписом зафіксовано, що особи, які приїхали на місце події за викликом позивача, замінили автомобільний номер з НОМЕР_1 на номер НОМЕР_4 (файл 473676 , час 02.48.03)
Крім цього, з наданих до суду відеодоказів не вбачається, що позивач а також особи, які приїхали за його викликом, надавали поліцейським документи про належну реєстрацію автомобіля. Працівники поліції неодноразово запитували у позивача про реєстраційні документи на автомобіль, пропонували їх  надати, запитували, чи буде підписувати постанову позивач(відеофайл 474482, час 02:26:34- 02:30:40), що спростовує пояснення позивача про те, що йому не було відомо про винесення відповідачами постанови відносно нього.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи відеодокази, спростовують висновок суду першої інстанції про те, що позивачем було надано на вимогу поліцейського реєстраційний документ на транспортний засіб.
Позивачем до позовної заяви надано копію технічного талону від 06 березня 2022 року серія ПУ №000045 виданий СБДР ПдРУ, відповідно до якого автомобілю марки «MG HS», 2021 року випуску присвоєно відомчий номер НОМЕР_5 . Крім цього, у графі особливі відмітки зазначено державний номер НОМЕР_1 .
Однак документів, що підтверджують реєстрацію автомобіля в органах МВС а також те що номер НОМЕР_1 зареєстровано за автомобілем марки «MG HS позивачем, на підтвердження своєї позиції, не надано ні до суду першої а ні апеляційної інстанції, матеріали справи такої інформації не містять.
Відповідно до п. 5 розділу III Порядку організації роботи, пов`язаної з відомчою реєстрацією транспортних засобів Державної прикордонної служби України, веденням їх обліку та зняттям з нього, затвердженого  наказом МВС України 06 травня 2019 року № 339, інформація про зареєстровані ТЗ вноситься до бази даних уніфікованої електронно - облікової системи Держприкордонслужби.
Інформацію про відомчу реєстрацію ТЗ (унесення змін у раніше подані відомості про відомчу реєстрацію) СБДР Адміністрації Держприкордонслужби невідкладно надає до територіального органу з надання сервісних послуг МВС для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру МВС.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відомості, про відомчу реєстрацію ТЗ не внесено до Єдиного державного реєстру МВС, а тому  номерний знак НОМЕР_1 не належить автомобілю марки«MG HS», яким керував позивач ОСОБА_1 , у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення є помилковими.
При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції помилково не прийнято до уваги доказ відповідача, про те, що номерний знак НОМЕР_1 не зареєстрований за жодним транспортним засобом, оскільки ця інформація перевірялась відповідачем на місці розгляду адміністративної справи, про що чути з розмови працівників поліції на відео доказах, та неодноразово інспектором поліції пропонувалось позивачу надати реєстраційні документи на транспортний засіб.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик