Номер провадження: 22-ц/813/5262/23 
Справа № 501/205/23
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П.,
суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,,
за участю секретаря судового засідання — Сінько А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2023 року
у справі про знесення об`єкту самочинного будівництва
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідачка – ОСОБА_2 ,
відповідачка - ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог — ОСОБА_4 

встановив:
У січні 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому вказав, що він діє від імені Чорноморської міської ради Одеської області та просив зобов`язати відповідачів знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 розташованих на земельних ділянках за кадастровими номерами № 5110800000:026:0143,№5110800000:026:0142.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30 січня 2023 року вказаний вище позов залишено без руху.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області  від 20 лютого 2023 року позовну заяву подану   ОСОБА_1 , в інтересах Чорноморської міської ради Одеської області до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:  ОСОБА_4 про знесення об`єкту самочинного будівництва визнано неподаною та повернуто позивачу.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За доводами апеляційної скарги, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки постановлена передчасно, з огляду на подану скаржником до суду першої інстанції заяву надіслану ним 17 лютого 2023 року, водночас скаржник зазначає про упереджене до нього ставлення судді першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, апеляційний суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним нормам, виходячи з такого.
Повертаючи позовну заяву подану ОСОБА_1 в інтересах Чорноморської міської ради Одеської області суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки позовної заяви, що зазначені судом в ухвалі від 30 січня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, у визначений судом строк.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30 січня 2023 року вказану вище позовну заяву, яку підписано і подано ОСОБА_1 залишено без руху з підстав ненадання останнім суду жодних документів, що підтверджують його повноваження, як представника Чорноморської міської ради Одеської області від імені та в інтересах якої він діє, та документальних підтверджень сплати судового збору.
Копію ухвали суду від 30 січня 2023 року ОСОБА_1 отримав 03 лютого 2023 року під розписку.
14 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, у якій, зокрема, просив суд покладені на нього ухвалою суду зобов`язання вважати необґрунтованими, а ухвалу суду від 30 січня 2023 року залишити без виконання, водночас зазначив про те, що Чорноморська міська рада Одеської області може самостійно сплатити судовий збір, а він має пільги щодо сплати судового збору, як особа, що зазнала збитків від кримінального правопорушення. 
Апеляційний суд вважає посилання скаржника про те, що суд передчасно дійшов висновку про повернення поданої ним позовної заяви необґрунтованими, з огляду на таке.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. "Право на суд" не є абсолютним. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.
Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до п.5 ч.3 ст 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність.
Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
Як убачається з матеріалів справи та не заперечується самим скаржником, вимоги ухвали суду від 30 січня 2023 року ним не виконані, зокрема, до поданої ним позовної заяви, не додано документів, що підтверджують його повноваження як представника Чорноморської міської ради Одеської області від імені та в інтересах якої він діє, визначених ст. 62 ЦПК України. Водночас апеляційний суд зауважує, що подана 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 заява не свідчить про усунення ним недоліків позовної заяви зазначених судом в ухвалі суду від 30 січня 2023 року.
Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Дії суду, як особливого суб`єкта владних повноважень, регламентовані процесуальним кодексом, дискреція на обрання варіантів дій судом має бути прямо передбачена в процесуальному законі.
Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Тож, за змістом зазначених вище норм в разі не усунення позивачем недоліків позовної заяви після спливу строку на усунення недоліків, визначеного в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд безальтернативно зобов`язаний повернути позовну заяву і додані до неї документи позивачу.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").
Це не є порушенням прав учасників спору. Європейський суд з прав людини у своїй практиці висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі “Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства”.)
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи скаржника стосовно того, що суд дійшов передчасного висновку про повернення поданої ним вказаної вище позовної заяви, а ухвалення судом оскаржуваного судового рішення не свідчить про упередженість суду відносно особи, яка подала цю позовну заяву.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірними та обґрунтованими висновки суду про повернення позовної заяви поданої ОСОБА_1 , з підстав наведених у змісті оскаржуваної ухвали.
Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.
Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення вказаного питання.
За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, з мотивів наведених у скарзі.
У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Дата складення повної постанови - 07 серпня 2023 року.

Головуючий                                                                Ю.П. Лозко

Судді:                                                                        М.В. Назарова

                                                                               В.В. Кострицький