ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1727/23 Справа № 202/12049/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 серпня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу адвоката Саєнка О.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, 

ВСТАНОВИВ:

       Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.        
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.
        ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 11 червня 2023 року о 00 годині 00 хвилин, у місті Дніпрі на перехресті Донецького щосе та вул. Березинської керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом DAF д.н. НОМЕР_2 та спеціальним причепом марки SCHMITZ д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушено вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

       В апеляційній скарзі адвокат Саєнко О.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  просить скасувати постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.07.2023 року та закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за умови поданих клопотань про перенесення розгляду справи. Апелянт вказує, що на початку судового засідання звернув увагу суду на необхідність участі в судовому засіданні ОСОБА_1 , щоб заслухати його позицію щодо суті адміністративного правопорушення, а також надав змістовні пояснення причин подання заяви про відкладення розгляду справи особою, що притягується до адміністративної відповідальності. 
       Також адвокат зазначає, що ним було підготовлено письмове клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_2 , що суттєво могло вплинути на результати розгляду справи. Лише отримавши пояснення водіїв безпосередньо в судовому засіданні, у суду була можливість встановити дійсні обставини справи та не притягнути до відповідальності саме ОСОБА_1 . Однак, судом дане клопотання розглянуто не було.
       Вважає, що судом безпідставно було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, а тому постанова Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.07.2023 року, на думку апелянта, підлягає скасуванню.

       До початку судового розгляду на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява від адвоката Саєнка О.М., в якій останній просив розглянути подану ним апеляційну скаргу за відсутності його та ОСОБА_1 .

               Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
       Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
       У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
       Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
       Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами : протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 265285 від 11.06.2023 року; схемою місця ДТП від 11.06.2023 року, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .        
       Що стосується позиції сторони захисту щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, апеляційний суд, як і суд першої інстанції оцінює її як бажання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
       Крім цього, не можна визнати слушними й апеляційні доводи в частині не розгляду судом клопотання про виклик та допит в якості свідка іншого водія – учасника ДТП - ОСОБА_2 , оскільки наданими до апеляційного суду матеріалами справи жодним чином не підтверджується факт того, що зазначені апелянтом обставини дійсно мали місце під час судового розгляду в суді першої інстанції.
       
       Тож, на переконання суду апеляційної інстанції саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП, будь-яких доказів відсутності в діях останнього вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.        
       Щодо посилання апелянта на розгляд судом справи про адміністративне правопорушення за відсутності при наявності клопотання про відкладення слухання справи апеляційний суд вважає їх слушними, проте дані обставини не є в даному випадку підставою для скасування вірного по суті судового рішення. До того ж, в судовому засіданні місцевого суду приймав участь захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 - адвокат Саєнко О.М., яким й було подано апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , а отже, останній не був позбавлений як права на захист, так і на апеляційне оскарження права в разі незгоди з постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 липня 2023 року.
       Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу адвоката Саєнка О.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ст. 124 КупАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду                                 Г.П. Слоквенко