ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2023 року 
м. Київ
справа № 160/20613/21
провадження № К/990/15700/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А.
суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П., 
розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 (головуючий суддя Царікова О.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 (головуючий суддя головуючий суддя Прокопчук   Т.С., суддів Кругового О.О., Шлай А.В.)
у справі №160/20613/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просила:
-     визнати протиправними та дискримінаційними рішення відповідача №16412/04/24 від 23.10.2017 у тій частини, в якій стосується вимог позивача на отримання пенсії за період з 07.10.2009 по 02.11.2017;
-     визнати протиправними та дискримінаційними дії відповідача, у частини відмови у виплаті позивачці пенсії з 07.10.2009 по 02.11.2017;
-     визнати бездіяльність відповідача, щодо невиплати недоотриманої пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 02.11.2017;
-     зобов`язати відповідача вчинити певні дії - виплатити недоотриману пенсію позивачу за період 07.10.2009 по 02.11.2017, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2022, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022, відмовлено у відкритті провадження у справі.
3. Не погодившись з такими судовими рішеннями, позивач через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №160/20613/21 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. З матеріалів справи судами встановлено, що в травні 2018 року позивач зверталась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірним рішення про відмову у поновленні пенсії викладене в відмові Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №16412/04/24 від 23.10.2017 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачці з 07.10.2009 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.
5. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 у справі №804/3173/18 позов про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним рішення №16412/04/24 від 23.10.2017 Криворізького центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про відмову у поновленні пенсії позивачу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії за віком з 03.11.2017 на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.
6. Зазначене судове рішення було оскаржено в апеляційному порядку.
7. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2018 апеляційну скаргу позивача було задоволено частково.
8. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 у справі №804/3173/18 скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачу у період з 07.10.2009 по 02.11.2017, включно, та позов в цій частині залишено без розгляду. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 у справі №804/3173/18 було залишено без змін.
9. У подальшому позивач звернулась до суду з цим позовом.
IІI. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач вже зверталася до відповідача з позовом фактично про той самий предмет і з тих самих підстав, який залишено без розгляду в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести поновлення та виплату позивачу пенсії за віком у період з 07.10.2009 по 02.11.2017 включно. При цьому суди послались на пункт 2 частини 1 статті 170 КАС України.
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11. Заявник касаційної скарги зазначає наголошує, що за правилами частини 4 статті 240 КАС України залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду.
12. Також покликається на те, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України рішення про залишення позовної заяви без розгляду не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
14. За правилами частини 4 статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
15. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
16. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
17. Так, у постанові від 24.04.2023 у справі №280/8416/20 Верховний Суд дійшов таких висновків:
«Зазначеною нормою (пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України)  передбачено виключний перелік судових рішень, наявність яких виключає можливість прийняття позовної заяви і які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.
До такого переліку ухвала про залишення позовної заяви без розгляду не віднесена. 
При цьому, сама по собі природа рішення про залишення позову без розгляду та зміст такої процесуальної дії передбачає, що позов судом не розглядався. 
Такий висновок можна зробити виходячи з тих підстав, з якими законодавець пов?язує залишення позову без розгляду, які на відміну від підстав для закриття провадження у справі, не є остаточними і виходячи з положень частини 4 статті 240 КАС України можуть бути усунуті.
Прийняття судом апеляційної інстанції рішення про залишення частини позовних вимог без розгляду у формі постанови не змінює суті цього рішення, оскільки спір в цій частині по суті не розглядався.
За таких обставин рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, яке залишене без змін судом апеляційної інстанції, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права».
18.  Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеного правового висновку.
19. Застосовуючи зазначений підхід до обставин цієї справи, які є цілком тотожні справі №280/8416/20, колегія суддів вважає, що суди помилково виходили з наявності визначених пунктом 2 частини 1 статті 170 КАС України підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі.
20. Відповідно до частини 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі
21. За таких обставин, оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
22. Оскільки справа судом по суті не вирішена, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 359 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №160/20613/21 скасувати.
Справу №160/20613/21 направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб