Ухвала
07 липня 2023 року
м. Київ                                       
справа № 216/3354/19
провадження № 61-9400ск23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про спонукання до виконання мирової угоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року позов задоволено.
Вирішено спонукати ОСОБА_1 до примусового виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Центрально-Міського районного суду 
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2010 року у справі № 2-120/2010 та зобов`язано ОСОБА_1 надати позивачу ОСОБА_2 можливість спілкуватися з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в першу і третю неділю щомісяця 
з 12.00 год до 15.00 год, за місцем фактичного проживання дитини: АДРЕСА_1  або за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності відповідача ОСОБА_1 . В разі якщо побачення з дитиною не відбулось за відсутності вини ОСОБА_2 (через хворобу дитини, через інші не передбачені обставини) побачення може бути надано ОСОБА_2 в інший узгоджений сторонами час на вищенаведених умовах, при цьому тривалість такого побачення має бути не менше трьох годин.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про спонукання до виконання мирової угоди  задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 до виконання мирової угоди, укладеної між сторонами відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду                 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2010 року у справі № 2-120/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року відмовлено.
У червні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та закрити провадження у справі.
Заявник подала клопотання про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року. Обґрунтовуючи клопотання щодо пропуску строку, вказує, що ухвалу апеляційного суду ОСОБА_1 отримала 30 травня 2023 року. 
На підтвердження вказаного надає копію конверта апеляційного суду та виписку з сайту АТ «Укрпошта». 
Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови. Заявник просила роз`яснити постанову суду апеляційної інстанції в частині механізму виконання мирової угоди, оскільки судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови не було взято до уваги особливі потреби дитини, не прийняті до уваги призначення та протоколи стосовно вад розвитку дитини, що є вирішальними обставинами механізму спонукання до виконання мирової угоди.
Також заявник зазначала, що судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги той факт, що ОСОБА_2 відсутній на території України, що призводить до неможливості викання мирової угоди, не прийнято до уваги ухвалу про відкриття провадження у справі № 216/2602/22 про розірвання мирової угоди, не з`ясовано думку дитини, якій вже виповнилось 14 років.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Згідно з частинами першою та другою статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі 
№ 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більшій і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі 
№ 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення, апеляційний суд зазначив, що резолютивна частина постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року є чіткою, зрозумілою, не допускає різного тлумачення, а обставини, що, на думку заявника, є підставою для роз`яснення рішення, фактично зводяться до незгоди з постановою апеляційного суду. 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції вищенаведених положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року є необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду 
від 28 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про спонукання до виконання мирової угоди відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          С. Ф. Хопта
 
                                                                                                                Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                Д. Д. Луспеник