ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 липня 2023 року           справа №200/10448/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання - Передерій Є.О., за участю представника відповідача - Шатілова В.В.,  розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції  апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року  (головуючий І інстанції Кошкош О.О.), складеного у повному обсязі 26 листопада 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області,  у справі  № 200/10448/21 за позовом   Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська»   до   Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, -

                                                            ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про:
визнання дій в частині проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ТДВ "Шахта "Білозірська" у період з 04.06.2021 по 08.06.2021; 
визнання протиправним та скасування припису від 08.06.2021 №06.1-21/5/25-21. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року позов задоволено. 
Визнано протиправними дії Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ТДВ "Шахта "Білозірська" у період з 04.06.2021 по 08.06.2021.
Визнано протиправним та скасовано припис Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 08.06.2021 №06.1-21/5/25-21.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у їх задоволені у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач, подавши заяву про направлення представника управління для участі в роботі державної комісії з приймання в експлуатацію нового об`єкту, виявив бажання на здійснення заходу державного контролю у вигляді позапланової перевірки.
Вказав, що єдиною можливістю фіксування порушень при прийнятті об`єкту в експлуатацію є затверджена форма Акту перевірки, який складається лише за результатами перевірки.
Вважає, що спірний припис є правомірним.
Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 28 травня 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" звернулось до начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці із заявою №587 в якій відповідно до вимог п.18 гл.1р.IV НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки з вугільних шахт, на підставі ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" просив направити представника для участі в роботі державної комісії з приймання в експлуатацію нового об`єкту - очисного забою 7-ої південної лави уклону №1 пласта L8 горизонту 550 метрів.
02 червня 2021 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці прийнято наказ №884 "Про проведення позапланової перевірки Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська"". 
На підставі вказаного наказу призначено проведення позапланової перевірки суб`єкта господарювання ТОВ "Шахта "Білозерська" у період з 04.06.2021 по 08.06.2021 на відповідність законодавчим та нормативно-правовим актам з охорони праці та промислової безпеки, в частині перевірки стану охорони  праці та промислової безпеки у 7-й південній лаві уклону №1 пл.L8 гор.550м ТДВ "Шахта Білозерська".
02 червня 2021 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці видано направлення на проведення перевірки №229/6.0. Згідно змісту вказаного направлення відповідачем відповідно до наказу від 02.06.2021 №884 направляються для проведення перевірки і питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в частині перевірки 7-ї південної лави уклону №1 пл.L8 гор.550м ГДВ "Шахта Білозерська". Зазначено, що під час перевірки з 04.06.2021 по 08.06.2021 здійснюється перевірка 7-ої південної лави уклону №1 пл.L8 гор.550м ТДВ "Шахта Білозерська".
Наказ та направлення надіслані на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2.
03 червня 2021 року директором ТДВ "Шахта Білозерська" прийнято розпорядження №67 "Про приймання в експлуатацію виробки7 південної лави  уклону №1 пл.18 гор.550м". За змістом вказаного розпорядження створено комісію, до складу якої зокрема увійшли заступник директора з охорони праці Горбатенко Є.А., в.о.начальника дільниці з видобутку вугілля №2 Єфремов О.В . Комісії перевірити наявність та відповідність технічної документації нормативним вимогам, комплектность обладнання, готовність дільниці, за результатами якої скласти акт. Приймання призначено на 04.06.2021.
08 червня 2021 року за наслідками позапланового заходу державного нагляду позивачем складено акт   №06.1-21/5/25-21, яким зафіксовані порушення  нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 1 порушення створює загрозу життю і людей, а саме: підземні працівники дільниці №2, які виконують роботи у виробках 7 південної лави  уклону №1 пл.18 гор.550м ТДВ "Шахта Білозерська", не пройшли повторні практичні тренування в саморятівниках, з періодичністю не рідше одного разу на 2 роки, у спеціальних "димових камерах", з дотриманням вимог нормативно-правових актів з охорони праці та СОУ 10.1-00174102-002-2004 "Система саморятування гірників. Загальні вимоги"(наказ Мінпаливенерго України від 30.12.2004 №844). Порушення п.12 гл.3 роз.ІV "Правил безпеки у вугільних шахтах", п.4.4 НПАОП 10.0-5.35-95 "Інструкція з навчання працівників шахт".  
Вищезазначений акт підписано директором ТДВ "Шахта "Білозерська" Вільховим В.В., заступником директора з охорони праці Горбатенком Є.А., в.о.начальника дільниці з видобутку вугілля №2 Єфремовим О.В.
08 червня 2021 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці складено припис №06.1-21/5/25-21 згідно якого зобов`язано директора ТДВ "Шахта "Білозерська" усунути виявлені порушення. Термін усунення порушень - до початку ведення робіт, але не довше ніж до 25.06.2021.
Вищезазначений припис підписано директором ТДВ "Шахта "Білозерська" Вільховим  В.В.
Вважаючи дії щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) та припис відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) є протипарвним, а припис підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до  статті 4 Закону України "Про охорону праці"  (Закон №2694-XII) визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Згідно з вимог  статті 38 Закону №2694-XII, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно п.7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Відповідно до п.1 Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, що затверджено наказом Державної служби України з питань праці від 29.10.2020 №140, Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковуються
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон № 877).
Згідно з положеннями частини першої  статті 6 Закону №877  підставами для здійснення позапланових заходів є:
- подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов`язкової звітності, поданих суб`єктом господарювання;
- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);
- обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;
- неподання у встановлений термін суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів;
- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.
  Частинами другою, третьою, четвертою цієї ж  статті Закону №877  визначено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається  законом  або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно ч.6 ст.7 Закону України №877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт […]
Частинами сьомою, восьмою  статті 7 Закону №877    передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені  законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених  законом, також звертається у порядку та строки, встановлені  законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
За правилами частин першої-п`ятої  статті 7 Закону №877-V  для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті спірних правовідносин можна дійти висновку, що позапланова перевірка суб`єкта господарювання має здійснюватися виключно з підстав, у порядку і спосіб, визначених законом.
Порушення процедури призначення перевірки має наслідком неправомірність остаточного акта реагування, прийнятого за наслідками цієї перевірки (як її результату).
Під час розгляду справи судами встановлено, що перевірку призначено на підставі заяви ТДВ "Шахта "Білозерська" від 28.05.2021 №587. 
Разом з цим, із наданої заяви вбачається, що волевиявленням позивача є направлення представників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці для участі у комісії з приймання в експлуатацію 7-ої південної лави уклону №1 пласта L8 горизонту 550 метрів, а не здійснення представниками цього органу позапланової перевірки стану охорони праці.
Враховуючи те, що такої підстави як подання заяви про "направлення представників державної служби України з питань праці для участі у комісії з приймання в експлуатацію виїмкових дільниць на дійючій шахті"  для позапланової перевірки суб`єкта господарювання у статті 6  Закону № 877-V  не передбачено, то і проведення на цій підставі позапланової перевірки не може вважатися законним. 
Отже, дії відповідача щодо призначення, відтак і проведення позапланової перевірки позивача на підставі заяви від 28.05.2021 №587  були незаконними, що у підсумку дає підстави стверджувати про неправомірність припису, прийнятого за наслідком цієї перевірки.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.                      
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.          
Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99).                                           
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.                                            
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.                     
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).                      
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
                                                   
                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року  у справі № 200/10448/21  - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі № 200/10448/21   - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 24 липня 2023 року
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.       

Судді                                                                                                       А.В. Гайдар
                                                                                                         Е.Г. Казначеєв
                                                                                                         І.Д.Компанієць