ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                                          Головуючий І інстанції: Клочко К.І.
24 липня 2023 р. 	Справа № 440/16601/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою  Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
02.12.2021р. позивач товариство з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" (надалі по тексту - ТОВ "ПАФ ГАРАНТ", підприємство) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач1, ГУ ДПС в Полтавській області, контролюючий орган), Державної податкової служби України (надалі по тексту – відповідач2, ДПС України), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу №3080871/32478714,  №3080872/32478714 від 07.09.2021 року; 
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №17, №18 від 10.08.2021 року, датою їх фактичного отримання.
Вимоги мотивував тим, що відповідачем протиправно відмовлено у реєстрації податкових накладних, оскільки позивачем вчинено усі необхідні та достатні дії щодо такої реєстрації. Стверджував, що безпідставно зупиняючи реєстрацію податкових накладних податковий орган не зазначив, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а також відсутня конкретна інформація щодо причин та підстав для прийняття такого.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач1 зазначив, що для реєстрації податкових накладних позивачем подано пакет документів з недоліками, а саме: копія платіжного доручення складена з порушенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність своїх дій та рішень.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 року. (розгляд справи відбувся  за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) вимоги адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" задоволено.
Судовим рішенням визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 3080871/32478714, № 3080872/32478714 від 07.09.2021 року. 
Державну податкову службу України зобов`язано зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 17, №18 від 10.08.2021 року, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" датою їх подання.
За рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" стягнуто витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540,00 грн.
Судове рішення вмотивовано тим, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем не зазначено про ці недоліки первинних документів, у зв`язку із чим позивач не міг знати, яких саме документів не вистачало для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної. Суд зазначив, що надані позивачем документи підтверджували фактичне здійснення операції з постачання товару на адресу контрагента, кількісні та вартісні показники цих операцій і були достатніми для реєстрації податкових накладних. Отже, відповідачем не доведено наявність законних підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних. Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні № 17 та № 18 від 10.08.2021 року   в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ДПС у Полтавській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що Порядок зупинення реєстрації ПН/РК № 1165 не містить вимог щодо зазначення вичерпного переліку документів, та й такий конкретизований перелік документів не може бути відомий контролюючому органу.
Зазначає, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладної є надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме платником надані копії платіжних доручень №44079, № 44080 від 10.08.2021, які стали підставою виписки податкових накладних, складені з порушенням ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.14 п. 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ №22 від 21.01.2004, а саме відсутні обов`язкові реквізити банку щодо засвідчення документів підписом відповідального виконавця та відбитком штампу банку.
ГУ ДПС у Полтавській області також звертає увагу суду на те, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Посилається на правову позицію викладену в постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2020 № 826/6702/14,  Першого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі № 200/6012/20-а, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 по справі № 380/1278/21, Верховного суду від 06.03.2020 К/9901/27073/18, від 21.01.2020 по справі №140/8878/20.
Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.          
За приписами  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень  ст. 316 КАС України  слід залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, податкові накладні № 17 та № 18 від 10.08.2021 складені у зв`язку із настанням першої події - оплата товару.
Судовим розглядом справи встановлено, що 04.08.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «ПАФ ГАРАНТ» (продавець), товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг» (покупець) та приватним підприємством «БЛР» (лізингоодержувач) укладено договір купівлі – продажу № 10534-S/2, за умовами якого продавець зобов`язаний продати, а покупець зобов`язаний купити для подальшої передачі у фінансовий лізинг лізингоодержувачу наступну техніку: спеціалізований напівпричіп марки МТDК, модель S446, б/в 2012 р.в., шасі UMTS446ТТ2АМТ2406 в кількості 1 одиниця.
У відповідності до п.2.1. Договору 10534-S/2 загальна вартість Товару становить 800280,00 грн, в т.ч. ПДВ.
У відповідності до п. 5.1.1. Покупець здійснює перерахування першого платежу в сумі 240084,00 грн.
10.08.2021 року Покупець здійснив перерахування зазначених коштів на рахунок Продавця в сумі 240084,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 40014,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 44079 від 10.08.2021 р.
Другий платіж в сумі 560196,00 грн Покупець здійснив на рахунок Продавця в сумі 560196,00 грн. 25.08.2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 47026 від 25.08.2021 р.
20.08.2021 продавець здійснив відпуск товару покупцеві, що підтверджується видатковою накладною № Т-0000361 від 20.08.2021, актом приймання – передачі, довіреністю № 9245280 від 20.08.2021.
Також, 04.08.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «ПАФ ГАРАНТ» (продавець), товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг» (покупець) та приватним підприємством «БЛР» (лізингоодержувач) укладено договір купівлі – продажу № 10534-S/3, за умовами якого продавець зобов`язаний продати, а покупець зобов`язаний купити для подальшої передачі у фінансовий лізинг лізингоодержувачу наступну техніку: спеціалізований напівпричіп марки СМТ, модель W-25-50, б/в 2012 р.в., шасі SW9W2550AC1СН3136 в кількості 1 одиниця.
У відповідності до п.2.1. Договору 10534-S/3 загальна вартість Товару становить 800280,00 грн, в т.ч. ПДВ.
У відповідності до п. 5.1.1. Покупець здійснює перерахування першого платежу в сумі 240084,00 грн.
10.08.2021 року Покупець здійснив перерахування зазначених коштів на рахунок Продавця в сумі 240084,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 40014,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 44080 від 10.08.2021 р.
Другий платіж в сумі 560196,00 грн Покупець здійснив на рахунок Продавця в сумі 560196,00 грн,  25.08.2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 47021 від 25.08.2021 р.
20.08.2021 продавець здійснив відпуск товару покупцеві, що підтверджується видатковою накладною № Т-0000360 від 20.08.2021, актом приймання – передачі, довіреністю № 9245288 від 20.08.2021.
На підставі платіжних доручень №44079, № 44080 від 10.08.2021  про оплату товару  позивачем складено податкові накладні : № 17 від 10.08.2021 на суму 240084,00грн. та № 18 від 10.08.2021 на суму 240084,00.
Вказані податкові накладні 30.08.2021 позивачем направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в електронному вигляді засобами автоматизованої системи “Єдине вікно подання електронних документів” ДПС України, що підтверджується відповідним повідомленням з вказаної автоматизованої системи.
За результатами розгляду податкових накладних № 17, №18  від 10.08.2021р. - 30.08.2021 року контролюючий орган через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України направив платнику квитанції, у яких, серед іншого, зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація ПН/РК від 10.08.2021р. № 17,№18 зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8716, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D" = 1.7303%, "Р" = 847130.96".
Стосовно податкової накладної № 17 від 10.08.2021 року 04.09.21 ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» подано контролюючому органу повідомлення № 1 від 04.09.2021 р про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме: податкової накладної № 17 від 10.08.2021 року.
Разом з повідомленням направлено первинні документи, що підтверджують здійснення господарської операції, а саме: наказ № 11-ОС від 03.08.2021 року на продаж напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012; договір купівлі-продажу № 10534-8/2 від 04 серпня 2021 року транспортного засобу - напівпричепу МГГОК, модель 8446, б/в 2012 р.в. (продаж) (документ довільного формату № 14 від 04.09.2021р) - 1 екз; платіжне доручення ТОВ «ОТП Лізинг» № 44079 від 10.08.2021 на оплату 240084,00 грн; довіреність ТОВ «ОТП Лізинг» № 924580 від 20.08.2021 року на отримання напівпричепу МГГОК, модель 8446, б/в 2012; видаткова накладна № Т-00000361 від 20.08 2021 року напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012; акт прийому-передачі від 20.08.2021 року до договору купівлі-продажу № 10534-8-2 від 04 серпня 2021 року напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012; платіжне доручення ТОВ «ОТП Лізинг» № 47026 від 25.08.2021 на оплату 560196,00 грн; договір оренди земельної ділянки № 24 від 03.04.2020 р кадастровий номер 53202554006:30:006:0231; інформація з ДРРП від 09.04.2020 року про реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 24 від 03.04.2020 р кадастровий номер 53202554006:30:006:0231; протокол загальних зборів учасників ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» № 20/07/2021 від 20.07.2021 року на купівлю напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в.; наказ № 07-ОС від 20.07.2021 року на купівлю напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в.; договір купівлі-продажу № 27 від 23 липня 2021 року транспортного засобу - напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в., укладений між ТОВ «ВЕЛІНКТОН» (продавець) та ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» (покупець); акт прийому-передачі транспортних засобів від 23.07.2021 року напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в; видаткова накладна № 0-00000081 від 23 липня 2021 року напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в; вантажно-митна декларація від 12.10.2020 року про отримання ТОВ «ВЕЛІНКТОН» напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в; платіжне доручення № 9358 від 26.08.2021 р на суму 237000,00 грн на оплату ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в; наказ № 03-02/08/1 від 02.08.2021 року про введення в експлуатацію напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів № Т-00000009 від 02.08.2021 про введення в експлуатацію для використання в господарській діяльності напівпричепу МТОК, модель 8446, б/в 2012 р.в.
Стосовно податкової накладної № 18 від 10.08.2021 року позивачем подано повідомлення № 2 від 04.09.2021 р про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме: податкової накладної № 18 від 10.08.2021 року.
Разом з повідомленням направлено первинні документи, що підтверджують здійснення господарської операції, а саме: договір купівлі-продажу № 10534-8/3 від 04 серпня 2021 року напівпричепу- самоскиду марки СМТ, модель Х9-25-50, б/в 2012 р.в (продаж); платіжне доручення ТОВ «ОТП Лізинг» № 44080 від 10.08.2021 на оплату 240084,00 грн; довіреність ТОВ «ОТП Лізинг» № 9245288 від 20.08.2021 року на отримання напівпричепу-самоскиду марки СМТ, модель 97-25-50, б/в 2012 р.в; видаткова накладна № Т-00000360 від 20.08 2021 року напівпричепу- самоскиду марки СМТ, модель 97-25-50, б/в 2012 р.в; акт прийому-передачі від 20.08.2021 року до договору купівлі-продажу № 10534-8/3 від 04 серпня 2021 року напівпричепу-самоскиду марки СМТ, модель 97-25-50, б/в 2012 р.в; платіжне доручення ТОВ «ОТП Лізинг» № 47021 від 25.08.2021 на оплату 560196,00 грн; договір оренди земельної ділянки № 24 від 03.04.2020 р кадастровий номер 53202554006:30:006:0231; інформація з ДРРП від 09.04.2020 року про реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 24 від 03.04.2020 р кадастровий номер 53202554006:30:006:0231; протокол загальних зборів учасників ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» № 16/07/2021 від 16.07.2021 року на купівлю напівпричепу-самоскиду марки СМТ, модель 97-25-50, б/в 2012 р.в.; наказ № 06-ОС від 16.07.2021 року на купівлю напівпричепу-самоскиду марки СМТ, модель Х9-25-50, б/в 2012 р.в; договір купівлі-продажу № 22/07/21 від 22 липня 2021 року напівпричепу- самоскиду марки СМТ, модель W-25-50, б/в 2012 р.в, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» (покупець); акт прийому-передачі від 22.07.2021 року напівпричепу-самоскиду марки СМТ, модель W-25-50, б/в 2012 р.в; платіжне доручення № 9362 від 26.08.2021 р на суму 618279,10 на оплату ТОВ «ПАФ ГАРАНТ» ФОП ОСОБА_1 напівпричепу-самоскиду марки СМТ, модель W-25- 50, б/в 2012 р.в; наказ № 03-02/08/2 від 02.08.2021 року про введення в експлуатацію напівпричепу- самоскиду марки СМТ, модель W25-50, б/в 2012 р.в; акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів № Т-00000011 від 02.08.2021про ведення в експлуатацію для використання в господарській діяльності напівпричепу-самоскиду марки СМТ, модель W-25-50, б/в 2012 р.в.
Рішеннями Комісії № 3080871/32478714 від 07.09.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 від 10.08.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення № 3180872/32478714 від 07.09.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 18 від 10.08.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підставою для відмови зазначено надання платником податку документів, складених з порушенням законодавства, а саме зазначено, що платником надані копії платіжних доручень від 10.08.2021 року №44079, № 44080, які стали підставою виписки податкових накладних, складені з порушенням ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» та п.п. 2.14 п. 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ № 22 від 21.01.2004, а саме: відсутні обов`язкові реквізити банку щодо засвідчення документів підписом відповідального виконавця та відбитком штампу банку.
17.09.2021р. за результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Комісією залишено скарги без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних без змін.
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, як передбачено п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
За змістом пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Положеннями пункту 10 постанови № 1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з пунктом 11 постанови  № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Додатком № 3 до постанови № 1165 визначено критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 якого з-поміж критеріїв визначено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Колегія суддів зазначає, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: - відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; - обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; - переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Відповідно до п. 2, п. 4, п. 12 - 16 постанови № 1165 таблиця даних платника податку - це зведена інформація, що подається платником ПДВ до податкового органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
У таблиці даних платника податку зазначаються: - види економічної діяльності відповідно до КВЕД ДК 009:2010; - коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; - коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010 (ДКПП), що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Пояснення з інформацією про діяльність платника (з можливим зазначенням відомостей про наявні орендовані або власні приміщення, виробничі потужності, земельні ділянки, найманий персонал, залишки готової продукції, сировини) подається у вигляді прикріпленого до Таблиці додатка, код форми якого J/F13601.
Таблиця з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання. За результатами розгляду приймається рішення про врахування або неврахування Таблиці, яке надсилається платнику в порядку, встановленому ст. 42 ПК України.
При цьому, платник ПДВ може надати інформацію щодо видів діяльності, які не зазначені в попередньо поданій до контролюючого органу Таблиці шляхом подання нової Таблиці, в якій зазначає такі види діяльності та відповідно коди товарів згідно УКТЗЕД та коди послуг згідно ДКПП.
Відповідно до п.п. 4 і 5 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; - договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; - первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; - розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; - документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
У відповідності до п.п. 9 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п. 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: - ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; - та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; - та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
При цьому, як підтверджується змістом п. 5 Порядку № 520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
У постанові від 03.11.2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Натомість, як встановлено судом першої інстанції, надіслана позивачу квитанції містить вимоги щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, що унеможливлює визначення платником порядку своїх дій, які він має вчинити з метою прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН.
Верховний Суд у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України.
У постанові від 29.06.2022 у справі №380/5383/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
За загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
У постанові від 20.04.2023 року у справі № 380/4746/22 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли рішення породжує для особи несприятливі наслідки.
Згідно з висновком Верховного Суду принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Верховний Суд у постанові від 20.04.2023 року також зазначив, що висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Так, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали врахування таблиці даних платника податків, поданою платником податку, то відповідні обставини повинні бути чітко зазначені у рішенні.
Крім того, позивач надав контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено які саме конкретно документи потрібні.
Згідно із оскаржуваними рішеннями позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних у зв`язку з надання платником податків документів, складених з порушенням законодавства, а саме зазначено, що платником надані копії платіжних доручень від 10.08.2021 року №44079, № 44080, які стали підставою виписки податкових накладних, складені з порушенням ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» та п.п. 2.14 п. 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ № 22 від 21.01.2004, а саме: відсутні обов`язкові реквізити банку щодо засвідчення документів підписом відповідального виконавця та відбитком штампу банку.
Колегія суддів зазначає, що належними доказами, які підтверджують здійснені клієнтом банківські операції та їх розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з частинами 1, 2 статті 9 вказаного закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
З аналізу наведеної норми вбачається, що такі реквізити як «підпис відповідального виконавця» та «відбиток штампу банку» не є обов`язковими для первинних документів, які можуть бути складені у паперовій або в електронній формі, що свідчить про необґрунтованість висновку контролюючого органу, викладеного в оскаржуваному рішенні в цій частині.
Щодо невідповідності платіжних доручень від 10.08.2021 року №44079, № 44080, наданих позивачем до відповідача, вимогам підпункту 2.14 пункту 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України № 22  від 21.01.2004 (далі – Інструкція №22), колегія суддів зазначає наступне.
Так, підпунктом 2.14 пункту 2 вказаної Інструкції, встановлено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".
Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.
У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті "Дата виконання", має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.
Колегія суддів зауважує, що для встановлення реквізитів, яким має відповідати платіжне доручення банку, сформоване в електронні формі, необхідно звернутись до спеціальних норм законодавства.
Пунктом 10.5 Інструкції №22 передбачено, що під час здійснення розрахунків за допомогою систем «клієнт банк», «клієнт Інтернет банк» тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях.
Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах «клієнт банк», «клієнт Інтернет банк», визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; найменування, код платника та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі «Допоміжні реквізити».
Дослідивши наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень від 10.08.2021 року №44079, № 44080, колегією суддів встановлено, що вони містять відмітки «Проведено банком» із зазначенням дати операції (10.08.2021відповідно) та дійсно не містять відбитку штампу банку та підпису відповідального виконавця.
Вказані платіжні документи, як стверджує позивач, роздруковані із системи дистанційного банківського обслуговування "Клієнт-Банк" АБ "Укргазбанк", в якому відкритий рахунок ТОВ «ПАФ ГАРАНТ», при цьому, програмне забезпечення системи "Клієнт-Банк" не передбачає проставлення відбитку печатки банку та підпису відповідального виконавця при роздрукуванні платіжних доручень.
Аналіз вищенаведених норм Інструкції № 22 дозволяє дійти висновку, що серед обов`язкових реквізитів електронного розрахункового документа не зазначено штампу та підпису відповідальної особи банку, а отже посилання контролюючого на їх відсутність у платіжних дорученнях, як на підставу для відмови у реєстрації спірних податкових накладних, є протиправним.
При цьому, колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. 
Така позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 16.09.2022 року у справі № 380/7736/21.
За загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішень ГУ ДПС у Полтавській області про відмову в реєстрації податкових накладних підприємства №17, №18 від 10.08.2021 року.
Колегія суддів зазначає, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Колегія суддів вважає помилковим посилання скаржника, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подачі на реєстрацію податкові накладні №17, №18 від 10.08.2021 року є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки в даному випадку обрана судом першої інстанції форма захисту порушених прав платника є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 року у справі № 826/17220/17.
Щодо посилань контролюючого органу на постанови Верховного Суду від 06.03.2020 К/9901/27073/18, від 21.01.2020 по справі №140/8878/20, колегія суддів зазначає, що обставини справ, з урахуванням яких зроблені ці висновки, не є тотожними обставинам даної справи.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 КАС України немає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	Л.В. Курило    А.О. Бегунц