22.08.23
33/812/383/23

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/383/23                                Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП                        суддя Домарєва Н.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року                                                 м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., 
за участю секретаря                        - Вірченко Є.С.,
потерпілої                                        - ОСОБА_1 ,
представник потерпілої                - Набокова О.Г.

розглянула апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - Набокової О.Г. на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2023 року якою відносно
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , 
закрито провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 537808 від 07.06.2023 р., ОСОБА_2 07.06.2023 р. о 16.40 год. в АДРЕСА_1 вчиняє відносно своєї матері - ОСОБА_1 , домашнє насильство економічного характеру, а саме не впустив до мого будинку та висловлювався нецензурною лайкою у мій бік.
Закриваючи провадження у справі, суддя місцевого суду дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого  ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим, та, як наслідок, закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2КУпАП, через відсутність у його діях складу правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілої просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні економічного домашнього насилля відносно своєї матері ОСОБА_3 , 07.06.2023 р. приблизно о 16.40 год. в АДРЕСА_1 .
Представник потерпілої наголошує на безпідставності ототожнення інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення із кримінальним правопорушенням, оскільки відповідальність за ці види правопорушень передбачена різними нормативними актами.
Водночас, зауважує, що стилістична описка в протоколі у справі про адміністративне правопорушення не може вказувати на відсутність складу злочину в діях ОСОБА_2 .
При цьому, відзначає, що в оскаржуваній постанові надано фактично оцінку лише протоколу про адміністративне правопорушення, без врахування інших доказів у справі, а саме: письмових пояснень самого ОСОБА_2 , який фактично визнав, що не впустив свою матір до будинку; клопотання ОСОБА_2 від 16.06.2023 р., у якому останній просив закрити провадження у справі, у зв`язку з фактично очевидною опискою, не спростовуючи факту вчинення інкримінованих дій, а також аудіо записів, долучених представником потерпілої під час судового розгляду 29.06.2023 р., зроблених особисто потерпілою на її власний телефон 07.06.2023 р.

Заслухавши доводи потерпілої та її представника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.
Протокол про адміністративне правопорушення - це процесуальний документ, з якого починається розгляд справи про вчинення фізичною особою адміністративного правопорушення, і кінцевим результатом якого є прийняття судом судового рішення від імені держави на підставі всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом та забезпечення виконання винесеної постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 537808 від 07.06.2023 р., 07.06.2023 р. о 16.40 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчиняє відносно своєї матері - ОСОБА_1 домашнє насильство економічного характеру, а саме не впустив до мого будинку, при цьому висловлювався нецензурною лайкою у мій бік. Зазначені дії працівниками поліції, відповідно до протоколу, кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Аналіз змісту протоколу, який є основним джерелом доказів та підставою подальшого провадження у справі, свідчить про правильність висновків судді місцевого суду про те, що він не містить даних щодо об`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як і даних щодо потерпілих внаслідок дій останнього, а відтак він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи визначальну роль протоколу, як доказу підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням наявних порушень, суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП та прийняти рішення щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, в тому числі шляхом надання оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Апеляційний суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні «Щокін проти України», де ЄСПЛ визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Слід зазначити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та підготовка матеріалів для їх розгляду покладено на органи Національної поліції України, що не слід ототожнювати із повноваженнями суду, який розглядає справи про адміністративні правопорушення із винесенням рішення, передбаченого положеннями КУпАП, зокрема: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 Кодексу; про закриття справи.
Враховуючи, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого адміністративного правопорушення є законною і обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілої не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - Набокової О.Г. залишити без задоволення.
Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2023 року якою відносно  ОСОБА_2 , закрито провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП., залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                         Н.В. Чебанова-Губарєва