ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/6271/20  Номер провадження 22-ц/814/1464/23	Головуючий у 1-й інстанції Сілантьєва  Е.Є.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача        Триголова В.М.,
суддів:        Дорош А.І., Лобова О.А., 
секретар: Андрейко Я.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 31 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 гривень щомісячно, з грудня 2019 року по червень 2020 року.
Позов мотивовано тим, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 по справі № 645/8104/19 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено та суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають стягненню починаючи з 17 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Також рішенням встановлено, що «діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані разом з позивачем, про що свідчить інформаційна довідка з реєстру територіальної громади м. Харкова. Проте, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає разом з відповідачкою та перебуває на її утриманні а дитина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично мешкає з позивачем та перебуває на його утриманні, що не спростовано у судовому засіданні під час розгляду справи, а ні позивачем, а ні представником відповідача». Позивач зазначає, що ОСОБА_4 з грудня 20І9 року проживає разом з матір`ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . 
З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_2 направляла 08.07.2020 та 26.10.2020 відповідачу письмову вимогу в якій просила відповідача надіслати аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з грудня 2019 року по червень (включно) 2020 року в загальній сумі 14000,00 грн., виходячи із розрахунку: 2000,00 грн. х 7 місяців = 14000 грн.
Проте ОСОБА_3 вказані вимоги не виконав .
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.01.2021 припинено стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, присуджених до стягнення рішенням Фрунзенського районного суду Харківської області від 30.04.2020 року у справі № 645/8104/19, з моменту набрання рішенням законної сили. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок на кожного щомісяця, починаючи з 13.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.
Тож, позивач зазначає, що відповідач добровільно відмовлявся сплачувати аліменти на неповнолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з грудня 2019 року по червень (включно) 2020 року, у вказаний період вона не зверталася з вказаним позовом з тих причин, що намагалась добровільно вирішити вказане питання, тому просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути аліменти за минулий час.
18.11.2020 від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що на час подання позовної заяви діти фактично проживали разом з відповідачем та його батьками. Також відповідач вказав, що у провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Також зазначив , що заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку із їх необґрунтованістю.
Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 31 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог   ОСОБА_2 до   ОСОБА_3 про стягнення  аліментів на утримання дитини за минулий час - відмовлено в повному обсязі.
Не погоджуючись із вказаним рішенням його в апеляційному поряду оскаржив представник ОСОБА_2 , адвокат Корольчук Ю.Ю.
Скарга мотивована тим , що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права , висновки суду не відповідають обставинам справи.
Апелянт вказує, що за змістом ч.2 ст.191 СК України права стягнення аліментів за час , що передує пред`явленню позову є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа , яка вимагає аліментів , приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи , зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача) , від їх сплати.
Так, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою , тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах , коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми , необхідної для утримання дитини.
Апелянт вказує, що відповідач у відповіді на вимогу ставив умови згідно яких він міг би платити аліменти. Вказане свідчить про те , що відповідач свідомо ухилявся від свого обов`язку зі сплати аліментів на неповнолітню доньку.
Інші наведені в апеляційній скарзі аргументи є аналогічними позовній заяві.
Скаржник просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 31 травня 2021 року . Ухвалити нове рішення , яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн. щомісяця , починаючи з грудня 2019 по червень 2020 року.
ОСОБА_3 надав пояснення щодо апеляційної скарги згідно яких вказує, що жодним чином не ухилявся від виконання обов`язку щодо сплати аліментів та матеріального забезпечення доньки. У період за який позивач просить стягнути з відповідача аліменти , останній вимог щодо необхідності сплати аліментів не отримував. ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги , а рішення районного суду залишити без змін.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.
Судом встановлено, що   ОСОБА_2 до   ОСОБА_3 перебували у шлюбі зареєстрованому 2 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1796, який заочним рішенням (справа № 645/233/18; провадження № 2/645/795/18) Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 липня 2018 року розірвано.
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьками яких є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 по справі № 645/8104/19 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають стягненню починаючи з 17 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
З довідок КЗ «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 49 Харківської міської ради Харківської області імені Харківських Дивізій» від 02.09.2020 №И 02-23/607 та № 02-23/606 вбачається, що ОСОБА_5 учень 5-В класу та ОСОБА_4 учениця 7-В класу, дійсно навчаються в КЗ «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 49 Харківської міської ради Харківської області імені Харківських Дивізій».
Згідно договору купівлі - продажу від 26.05.2019 року ОСОБА_2 придбала у власність квартиру АДРЕСА_2 , що також підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.05.2020 року.
Позивачем надано акт обстеження умов проживання від 21.07.2020 року начальника Служби у справах дітей по Немишлянському району, згідно якого проведено обстеження умов проживання за адресою: квартира АДРЕСА_2 . В акті вказувалося, що санітарний стан житла добрий, також вказувалося, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 ,- яка зареєстрована, та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,- які фактично мешкають за цією адресою.
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.01.2021 припинено стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, присуджених до стягнення рішенням Фрунзенського районного суду Харківської області від 30.04.2020 року у справі № 645/8104/19, з моменту набрання рішенням законної сили. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок на кожного щомісяця, починаючи з 13.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.
Згідно вимоги (а.с. 43) 08.07.2020 ОСОБА_2 направила ОСОБА_3 письмову вимогу в якій просила відповідача надіслати їй в строк, який не перевищує днів з моменту отримання цієї вимоги - аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з грудня 2019 року по червень (включно) 2020 року в загальній сумі 14000,00 грн., виходячи із розрахунку: 2000,00 грн. х 7 місяців = 14000 грн.
На вказану Вимогу відповідач надав письмову «Відповідь на вимогу» від 14.07.2020 (а.с. 44), в якій зазначено, що: місце проживання спільних дітей і доньки ОСОБА_4 в тому числі, зареєстровано разом із відповідачем (батьком дітей) та його батьками на АДРЕСА_3 ; донька певний час гостює у матері і це не є доказ того, що донька постійно проживає і надалі буде проживатиме з матір`ю; для того щоб вимагати з батька (відповідача) аліменти на доньку, спочатку потрібно її зареєструвати за місцем майбутнього постійного проживання, визначитись та зареєструватись в школі, в якій вона буде навчатися і тоді, якщо донька все таки буде надалі жити і проживати зі своєю матір`ю, - він одразу готовий зустрітися і у нотаріуса узлагодити всі фінансові питання і аліменти, які він буде платити на свою неповнолітню доньку.
26.10.2020 ОСОБА_2 направила повторно письмову вимогу (а.с. 45) про сплату аліментів на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з грудня 2019 року по червень (включно) 2020 року.
Також надано відповідь № 02-23/671 від 22.09.2020 року на адвокатський запит, згідно якого вказувалося, що учні КЗ «ХЗОШ №49» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навчаються у школі з 01.09.2020 року, при зарахуванні дітей у школу була зазначена домашня адреса: АДРЕСА_1 , із класним керівником зв`язок підтримує матір, на батьківських зустрічах була присутня матір, батько приходив до заступника директора з НВР ОСОБА_7 , надавши необхідний пакет документів для оформлення безкоштовного харчування доньки й сина.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає зважаючи на слідуюче.
Відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток.
Апелянт вказує , що донька перебувала на її утриманні з грудня 2019 року по червень 2020 року , у зв`язку із чим наявні підстави для стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання їхньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий час.
Із наданих суду доказів вбачається, що позивач вперше направила вимогу 08.07.2020 (а.с.43) Вдруге вимога про сплату аліментів була направлена 24.10.2020.(а.с.45)
Дослідивши надані докази колегія суддів вважає недоведеним факти постійного проживання доньки з матір`ю та відмови відповідача від надання утримання на дітей у період з грудня 2019 року по червень 2020 року, що полягала у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача та свідоме прагнення відповідача ухилитися від виконання обов`язку по утриманню .
Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Аналіз статті 191 СК України свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача і ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , адвоката Корольчука Юрія Юліановича – залишити без задоволення.
Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 31 травня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді:                                         А.І. Дорош

                                                               
О.А. Лобов