ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7214/22  Номер провадження 33/814/1469/23	Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Греся А.О., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бігдана О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бігдана О.А., на постанову Київського районного суду м. Полтава від 05 червня 2023 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  536 гривень 80 копійок судового збору на користь держави.
За постановою місцевого суду  ОСОБА_1  визнано винуватим у тому, що він 06 вересня 2022 року о 23 годині 50 хвилин по вул. Косарєва, 16 у м. Харків у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора й у закладі охорони здоров`я.
В апеляційній скарзі адвокат Бігдан О.А. просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтава від 05 червня 2023 року та закрити провадження у справі щодо  ОСОБА_1  у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: матеріали справи не містять доказів щодо зупинки автомобіля «Skoda Fabia», н.з.  НОМЕР_1 , й особи, яка ним керувала, натомість за змістом відеофіксації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 удвох повідомляли поліції, що вони перебували за кермом названого вище транспортного засобу; ОСОБА_1 не був водієм, про що він надав показання в місцевому суді, та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобі й у закладі охорони здоров`я; долучений поліцією відеозапис з мобільного телефону без ідентифікуючих ознак, на які, в тому числі відсутнє посилання й у протоколі про адміністративне правопорушення, є неналежним доказом; поліцейськими не було залучено свідків по справі.
Суд апеляційної інстанції заслухав думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта, які зводяться до того, що  ОСОБА_1 не керував автомобілем і не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, позбавлені підстав.
Натомість, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмови, як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, установлених в оскаржуваній постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №225381 06 вересня 2022 року о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_1 по вул. Косарєва, 16 у м. Харків у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора й у закладі охорони здоров`я (а.с.1).
Наведені вище обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 06 вересня 2022 року приблизно о 23 годині 50 хвилин по вул. Косарєва, 16 у м. Харків поліцією було зупинено автомобіль «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 . На місці події сам ОСОБА_1 неодноразово підтвердив те, що він керував названим вище транспортним засобом, вживав алкоголь і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, висловлюючи, при цьому, згоду з необхідністю складання щодо нього відповідного протоколу (00:00-00:06, 00:17-00:18, 00:23-00:47, 01:12-01:14, 01:51-01:54, 03:42-03:46 хвилини відеозапису №1). Ключі від даного транспортного засобу поліцейським було вилучено також у ОСОБА_1 (06:56-07:09 хвилини відеозапису №2). Однак, на вимогу поліції останній як водій своїми конклюдентними діями відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, який здійснюється поліцейським, і медичного огляду (зокрема, 6 разів у ході застосування спеціального технічного засобу навмисно передчасно припиняв видихання необхідної кількості повітря для його аналізу, діючи всупереч роз`ясненням поліцейського щодо порядку проходження огляду, та умисно дотримувався поведінки, яка підтверджувала його ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння в будь-який із викладених вище способів). 
Лише після закінчення вчинення ОСОБА_1 правопорушення через певний проміжок часу він та присутній на місці події ОСОБА_3 (як він представився поліції) за порадами останнього почали висувати версію про те, що ОСОБА_3 був водієм. Натомість, про неправдивість запропонованої ОСОБА_3 версії свідчить не тільки її непослідовність та спростування повідомленими ОСОБА_1 обставинами, поведінкою останнього, які наведені вище, а й те, що ОСОБА_3 запевняв поліцейських у тому, що автомобіль «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 , належить йому, проте перевіркою матеріалів справи встановлено, що власником цього транспортного засобу є ОСОБА_4 (а.с.1, 07:24-07:27 хвилини відеозапису №2). При повідомленні ОСОБА_3 цих обставин, він відповів, що неважливо, кому належить автомобіль (07:27 хвилини відеозапису №2). Окрім того, в подальшому під час документування матеріалів поліцією ОСОБА_1 просив «відпустити його» за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у черговий раз підтвердивши вчинення саме ним названого правопорушення (00:13-01:14 хвилини відеозапису №2) (а.с.48).
Таким чином, зазначені вище обставини на основі аналізу їх сукупності та взаємозв`язку із урахуванням обставин цього провадження та неправдивої версії ОСОБА_3 щодо обставин правопорушення, на яку посилається апелянт, поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Викладені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає.
Посилання апелянта на незалучення поліцією свідків при фіксуванні правопорушення, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, безпідставні, оскільки за змістом ч.2 ст.266 КУпАП, п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, залучення двох свідків здійснюється лише при відсутності факту застосування технічних засобів відеозапису. У даному ж випадку поліцією забезпечено відеофіксування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для висновку про порушення процедури огляду через незалучення двох свідків для фіксації даного правопорушення є відсутніми.
Усупереч доводам адвоката, в протоколі наявне посилання на долучені до нього дані відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, пристрій, за допомогою якого їх здійснено, в той час вимогами ст.256 КУпАП (зміст протоколу про адміністративне правопорушення) не передбачено зазначення в цьому процесуальному документі характеристик приладу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація.
Щодо аргументів апелянта про неналежність та недопустимість відеозаписів з підстав того, що вони здійснені на особистий мобільний телефон поліцейського, то приписи КУпАП не містять таких критеріїв, які би визначали вказані вище властивості відеозаписів, виходячи з виду приладу, за допомогою якого вони записувались. 
Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» унормовано, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.  Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.
       З наявних у матеріалах справи технічних носіїв інформації вбачається, що відеозаписи були здійснені поліцейським з використанням особистого записуючого технічного засобу (телефону) саме на підставі п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення негайного фіксування вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, виходячи із наведених вище нормативних положень КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» (якими не заборонено використання даних будь-якого приладу, який має функцію фотозйомки чи відеозапису) ці відеозаписи є доказами у справі, та обставин, які би ставили під сумнів їх належність чи допустимість перевіркою матеріалів провадження не встановлено. При цьому, названа представником підстава не має будь-якого впливу на зміст зафіксованих за допомогою засобів об`єктивного контролю обставин, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_2 від 30 серпня 2008 року, що підтверджується довідкою УПП у Харківській області (а.с.3).
Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  - адвоката Бігдана О.А., залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтава від 05 червня 2023 року щодо  ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун