ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року	Львів	Справа № 380/17389/22 пров. № А/857/5559/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області   про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Желік О.М., 
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: визнати протиправними дії щодо зменшення з 01 грудня 2019 року відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років з 01 грудня 2019 року, проведеного на підставі довідки № 2773 про розмір грошового забезпечення, виданої 27 липня 2021 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області»; зобов`язати здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» № 2773 від 27 липня 2021 року відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, виходячи з відсоткового значення розміру 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням раніше проведених виплат. 
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення. Вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі № 380/6235/22, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок його пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки № 2773 від 27 липня 2021 року та зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити йому з 01 грудня 2019  року пенсію на підставі довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення і премії. Вважає, при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі № 380/6235/22 відповідач протиправно зменшив відсоток основного розміру його пенсії із 90% до 70%. Окрім цього звертає увагу на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 380/3192/21 дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% до 70% сум грошового забезпечення вже визнавались протиправними. Вважає, що вказані дії порушують його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» №2773 від 27.07.2021 про розмір його грошового забезпечення з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1  на підставі виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» довідки №2773 від 27.07.2021 про розмір його грошового забезпечення, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII. Суд першої інстанції встановив, що позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення (вислуга років - 30). На момент призначення пенсії позивачу діяла норма частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка визначала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №  380/6235/22 у відповідача були відсутні правові підстави для обмеження її розміру 70% грошового забезпечення, з посиланням на частину 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону № 1166-VII), оскільки встановлене нею обмеження не має зворотної сили, стосується лише обчислення максимального розміру пенсії, призначеної на час дії цієї ж норми, і не може обмежувати право позивача на отримання пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2022 року по справі № 380/6235/22 ним правомірно перераховано пенсію позивача у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення з урахуванням змін до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, внесених Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII. 
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-ХІІ). Основний розмір пенсії позивача обраховано, виходячи з 90% сум грошового забезпечення.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області з 01 січня 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21 січня 2018 року здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення.
Не погоджуючись з такими діями Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 звернувся до суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 380/3192/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до  статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  у порядку і розмірах, визначених  постановою Кабінетом Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
На виконання вищевказаного судового рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело перерахунок пенсії позивача, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення.
У зв`язку з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі № 826/12704/18 та рішенням Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» підготовлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 27 липня 2021 року № 2773 станом на 19 листопада 2019 року згідно із постановою № 988.
У зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок його пенсії на підставі вищевказаної довідки, ОСОБА_1 звернувся до суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі № 380/6235/22 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у перерахунку та виплаті з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівські області»  від 27.07.2021 № 2773. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівські області» від 27.07.2021 №2 773, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум.
На виконання вищевказаного рішення відповідачем було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , однак, виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 70% від сум грошового забезпечення.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Стаття 13 Закону № 2262-XII (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
08 липня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».
27 березня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 1166), який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами «70». Ці зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI) та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі -Закон №  1166-VII) внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Водночас суд апеляційної інстанції зауважує, що порядок перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців урегульований не статтею 13 Закону № 2262-XII, а іншими нормами права, а саме: статтею 63 Закону № 2262-XII та  Порядком № 45.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Проаналізувавши вищенаведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 цього Закону визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.
Крім того, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції враховує, що 16 жовтня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № 11-198заі19), в якому дійшла висновку, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Як слідує із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №  2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Із матеріалів справи слідує, що з 01 січня 2008 року позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення. На момент призначення пенсії позивачу діяла норма частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка визначала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01 грудня 2019 року на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі № 380/6235/22, яка призначена йому з 01 січня 2008 року, у відповідача були відсутні правові підстави для обмеження її розміру 70% грошового забезпечення, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що питання зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача при здійсненні її перерахунку вже було предметом судового розгляду у справі № 380/3192/21.
Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 380/3192/21, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії позивача з 90% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача та її виплату, виходячи з розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Таким чином, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 380/3192/21, яке набрало законної сили, є остаточним, обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом під час обчислення розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року.
Остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява № 43331/12) зауважив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.
Отже, зміна нормативно-правового регулювання окремого питання дійсно може мати наслідком втрату актуальності судового рішення, у якому суд розглянув питання застосування норми права, що у подальшому зазнала змін.
Водночас за обставин цієї справи відповідні зміни до законодавства з моменту набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 380/3192/21, не вносилися.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 01 грудня 2019 року з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, є протиправними, тому належним способом захисту  порушених прав позивача є зобов`язання відповідача провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки, виданої  Державною утановою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» № 2773 від 27 липня 2021 року.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі № 380/17389/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 20 вересня 2023 року.