ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2253/21  Номер провадження 33/814/4/23	Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Греся А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника – адвоката Губи О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Полтава від 28 липня 2021 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано  винуватим і накладено на нього стягнення за:
ст.122-4 КУпАП – 3 400 гривень штрафу;
ст.124 КУпАП – 850 гривень штрафу.
На підставі ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення - 3400 гривень штрафу.
Стягнуто з ОСОБА_2  454 гривні судового збору.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 29 квітня 2021 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 , у межах дворової території по вул. Овочевій, 8 у м. Полтава, в порушення вимог п.п.10.9, 2.10 «а» ПДР України під час руху заднім ходом не переконався у безпечності маневру та вчинив зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась позаду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, й затим залишив місце названого ДТП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтава від 28 липня 2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: він не вчиняв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_3 , натомість вона рух автомобіля «RENAULT MEGANE», н.з.  НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 , взагалі не бачила, вказала неспроможний механізм контактування транспортних засобів, безпідставно звинувативши апелянта у вчиненні ним ДТП, при цьому, не в місці зіткнення, яке зафіксовано на схемі, та через певний проміжок часу, що також підтвердив у судовому засіданні пасажир його автомобіля – свідок ОСОБА_4 ; проведеним поліцією оглядом транспортних засобів та фіксації механічних пошкоджень на їх задніх частинах було встановлено невідповідність розмірних характеристик таких пошкоджень. При цьому, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова не містить мотивів надання переваги над його показаннями показанням ОСОБА_3 . 
Потерпілий ОСОБА_5  був належним чином повідомленим про місце, дату й час судового засідання апеляційної інстанції та до суду не з`явився, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляв.
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу та була належно повідомлена про апеляційний розгляд, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції заслухав думку апелянта та його представника на підтримку апеляційної скарги, допитав потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_3 , експерта ОСОБА_6 , дослідив і перевірив матеріали провадження, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.
На підставі ст.294 КУпАП судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.
У ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
За ст.124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст.122-4 КУпАП відповідальність передбачено за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
За змістом п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Згідно з п.2.10 «а» ПДР України в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний  негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним як водієм адміністративних правопорушень, передбачених: ст.122-4 КУпАП - залишення на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої він причетний, ст.124 КУпАП – порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Як видно з матеріалів справи, факт того, що 29 квітня 2021 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE», н.з.  НОМЕР_1 , у межах дворової території по вул. Овочевій, 8 у м. Полтава, рухався заднім ходом, після чого залишив це місце, в апеляційній скарзі не оспорюється й підтверджено самим апелянтом у судах першої та апеляційної інстанцій.
Однак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які зводяться до того, що він не вчиняв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , з посиланням на невідповідність розмірних характеристик пошкоджень автомобілів «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 , і «DAEWOO LANOS, н.з. НОМЕР_2 , позбавлені підстав.
Так, у судах першої та апеляційної інстанцій свідок ОСОБА_3  підтвердила те, що вона 29 квітня 2021 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», н.з.  НОМЕР_2 , виїжджала з території овочевої бази й відчула удар в задню частину її транспортного засобу. Затим у дзеркало заднього вигляду помітила, що цей удар здійснив автомобіль «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебував самостійно в салоні свого автомобіля (без пасажирів) і відразу ж від`їхав. Однак, на місці події апелянт заперечив факт ДТП, після чого залишив її місце. До ДТП на керованому нею транспортному засобі не було пошкоджень його задньої частини.
Показання свідка ОСОБА_3 відповідають показанням поліцейської ОСОБА_7 , яка в місцевому суді підтвердила, що на продемонстрованих на місці події ОСОБА_3 фотознімках були зафіксовані механічні пошкодження зазначених вище автомобілів, зокрема, на задньому бампері автомобіля «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 .
Потерпілий ОСОБА_5 , хоча й не був безпосереднім очевидцем правопорушень, разом з цим, у апеляційному суді підтвердив показання свідка ОСОБА_3 про те, що до вказаної вище ДТП задній бампер його автомобіля «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , не мав пошкоджень (були лише царапини переднього бампера), натомість унаслідок зіткнення пошкоджено ліву частину заднього бампера його транспортного засобу.
За змістом схеми місця ДТП і фотознімків від 29 квітня 2021 року теж установлено, що контактування автомобілів «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 , світло-сірого кольору, й «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, відбулось їх задніми лівими кутовими частинами. Механічні пошкодження зазначених вище транспортних засобів характеризуються відшаруванням лакофарбового покриття в місцях пошкодження. При цьому, на лівій частині заднього бампера автомобіля «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , зафіксовано, зокрема, сліди ковзання з відшаруванням лакофарбового покриття червоного кольору та нашаруванням цього покриття світло-сірого кольору, тобто від автомобіля «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 (а.с.3, 6-7).
Наведені вище докази підтверджуються даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №956 від 18 липня 2022 року, якими встановлено відповідність механізму виникнення пошкоджень, розташуванню від опорної поверхні, збігу по площі пошкоджень контактуючих поверхонь і відповідність кольору нашарування й відшарування лакофарбового покриття, речовини темного кольору, схожої на полімерний матеріал, на контактуючих поверхнях задньої кутової частини автомобіля «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 , та задньої лівої кутової частини автомобіля «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 . 
Експерт ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції також підтвердив відповідність механічних пошкоджень на автомобілі «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 , з такими ушкодженнями на автомобілі «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , за їх локалізацією та нашаруванням лакофарбового покриття одного транспортного засобу на іншому в місцях зіткнення.
Тому, доводи апелянта та його показання про невідповідність розмірних характеристик пошкоджень на згаданих вище транспортних засобах і те, що ОСОБА_3 вказала на неспроможний механізм контактування цих автомобілів є безпідставними.
У зв`язку з цим, показання апелянта та свідка ОСОБА_4 з приводу того, що ОСОБА_1 в ході керування автомобілем «RENAULT MEGANE», н.з. НОМЕР_1 , не вчиняв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , підлягають критичній оцінці, оскільки спростовуються сукупністю викладених вище взаємоузгоджених, підтверджуючих зміст один одного доказів, аналізом яких із урахуванням обставин цього провадження та висунутої на свій захист неправдивої версії ОСОБА_1 щодо обставин правопорушення, безперечно підтверджено те, що апелянт, керуючи транспортним засобом «RENAULT MEGANE», н.з.  НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався у безпечності маневру та вчинив ДТП з транспортним засобом «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце названої ДТП. Окрім того, свідок ОСОБА_4 та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як підтвердив апелянт у судовому засіданні першої інстанції, є братами, а тому з огляду на викладене вище показання свідка ОСОБА_4 спрямовані на сприяння уникненню ОСОБА_1 відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.
Твердження представника в суді апеляційної інстанції з приводу того, що ОСОБА_1 не міг чути незначне контактування керованого ним автомобіля з транспортним засобом «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , позбавлені підстав, оскільки згідно з показаннями свідка ОСОБА_3 і самого апелянта ОСОБА_3 відразу ж після ДТП повідомила ОСОБА_1 про те, що він вчинив з нею зіткнення й, таким чином, відповідно до вимог п.2.10 «а» ПДР України останній після ДТП зобов`язаний був негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Проте, всупереч викладеним вище положенням і твердженням ОСОБА_3 апелянт, будучи обізнаним про факт ДТП залишив місце зіткнення, що свідчить про умисний характер його дій, а саме з прямим умислом.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявні всі ознаки, як суб`єктивної, так і об`єктивної сторін складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення апелянтом названих правопорушень.
Тому, доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення, яке, при цьому, є найменш суворим, відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, із урахуванням принципів співмірності, індивідуалізації справедливе, пропорційне та сприяє меті адміністративного стягнення.
Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтава від 28 липня 2021 року щодо  ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун