Номер провадження: 22-ц/813/2637/23 
Справа № 521/6456/20
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27.07.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Подуст Т.П.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , 
відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , 
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – не з`явились,
переглянувши справу №521/6456/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення батьківства за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року у складі судді Роїка Д.Я., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 23 квітня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, просила визнати відповідача ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_6 №42 від 3 січня 2019 року, а саме в графі відомостей про батька виключити відомості про « ОСОБА_7 », як батька дитини, зазначивши батьком дитини « ОСОБА_3 »; в графі по батькові дитини виключити « ОСОБА_8 » та вказати по батькові « ОСОБА_9 »; залишити без змін ім`я та прізвище дитини « ОСОБА_10 » (т.1 а.с.2-5). 
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 травня 2020 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.30).
04 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала клопотання про призначення судово-молекулярно-генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (т.1 а.с.89-91).
04 січня 2021 року представником ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_3 подано клопотання про призначення судово-генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України (т.1 а.с.137-139).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено, призначено експертизу в КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (т.1 а.с.158-160).
09 квітня 2021 року КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2021 року надано Висновок експерта №19 від 16 березня 2021 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,9999%; батьківство практично доведене (т.1 а.с.163-170).
07 червня 2021 року представником ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_3 подано клопотання про призначення судово-молекулярно-генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України (т.1 а.с.183-185).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_3 про призначення судово-молекулярно-генетичної експертизи відмовлено, зазначено що Одеський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України не проводить експертні дослідження за експертною спеціалізацією: 9.5 Молекулярно-генетичні дослідження (т.1 а.с.199-201).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року позов задоволено; визнано батьківство ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_6 , 2019 року народження; встановлено порядок виконання рішення, зазначено що рішення суду є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису про народження дитини (т.2 а.с.50-56).
Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за надану адвокатом Трепачовою О.В. професійну правничу допомогу в сумі 18000,00 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 6650,10 грн., на сплату судового збору в сумі 1261,20 грн.; в решті відмовлено (т.2 а.с.114-120).
Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за надану адвокатом Макаровим І.М. професійну правничу допомогу в сумі 4588,00 грн., в решті відмовлено (т.2 а.с.122-126).
Висновок суду в рішенні про визнання батьківства мотивовано доведеністю вимог доказами у справі.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції від 09 грудня 2021 року, додаткове рішення від 23 грудня 2021 року, додаткове рішення від 23 грудня 2021 року скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові про визнання батьківства та про відмову в задоволенні заяв про стягнення судових витрат (т.2 а.с.137-144).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Суд прийняв доводи позивача та не прийняв доводив відповідача. З експертним висновком щодо батьківства не згодний. Відносини почалися у 2017 році та закінчилися у травні 2018 року через непорозуміння. Позивач не заперечувала, що з початком вагітності не мала відносин з відповідачем і самостійно прийняла рішення про народження дитини. З січня 2019 року відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Позивач ні з початку вагітності, ні потому на протязі двох років не подавала позову про визнання батьківства.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці. 
У відзиві на апеляційну скаргу на рішення представник ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали відносини, спільно проводили час, бували у спільних друзів, приймали знайомих в квартирі ОСОБА_3 , проводили разом відпустку, відпочивали за кордоном тощо, що підтвердили допитані в суді свідки. ОСОБА_1 сприймала стосунки як взаємні та не знала про подвійне життя відповідача. Про вагітність ОСОБА_3 був обізнаний, зустрічався з батьками ОСОБА_1 , де предметом розмови була також і вагітність, на той час ОСОБА_3 не мав сумнівів щодо свого батьківства. Стосунки припинилися після того як вагітність настала. Розірвання стосунків між батьками не означає, що батьки дитини мають нехтувати своїми обов`язками щодо піклування, виховання та утримання дитини. Суд дав належну оцінку обставинам справи, проживання/не проживання однією сім`єю не впливає на визнання батьківства. ОСОБА_1 з позовом про визнання батьківства звернулась до суду у квітні 2020 року через один рік і три місяці, до цього часу ОСОБА_3 підтверджував намір провести тест ДНК на підтвердження батьківства, проте цього разом з тим і уникав, посилаючись на сумніви щодо медичних установ, перебування за межами України в силу роботи моряком тощо. При реєстрації народження дитині було надано прізвище « ОСОБА_13 », по батькові зазначено по імені діда (батька ОСОБА_1 ), оскільки дитина була народжена у матері, яка не перебувала у шлюбі, та була відсутня спільна заява батьків. Твердження ОСОБА_3 , що ОСОБА_1 самостійно прийняла рішення про народження дитини, тому всю відповідальність за дитину має нести самостійно, оскільки апелянт не бажав її народження, суперечить основним принципам захисту інтересів дітей, одним із яких є право дитини на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Твердження ОСОБА_14 про те, що Висновок експерта №19 комплексної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи є неповним та не відповідає реальним обставинам безпідставні. Даний висновок містить вичерпну відповідь на поставлені питання, відповіді чіткі та однозначні, висновок відповідає вимогам належності, достовірності та допустимості. Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства. На підставі досліджених судом доказів та обставин, положень чинного законодавства, яке регулює сімейні правовідносини, практики Європейського суду з прав людини можна з упевненістю констатувати доведеність того, що ОСОБА_3 дійсно є батьком ОСОБА_6 , 2019 року народження (т.2 а.с.222-228).
У відзиві на апеляційну скаргу відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеси заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги не виклав, роз`яснив порядок реєстрації народження та внесення змін до актового запису про народження (т.2 а.с.207).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги на рішення суду без задоволення з огляду на наступне. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зареєстрованому шлюбі не перебували (а.с.7-8).
ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , дитина є народженою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).
За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України актовий запис про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складено 03 січня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, номер актового запису 42; відомості про батька внесені « ОСОБА_7 », відомості про матір внесні « ОСОБА_1 »; відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (т.1 а.с.11).
Згідно Висновку експерта №19 від 16 березня 2021 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, проведеної КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2021 року, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,9999%; батьківство практично доведене (т.1 а.с.163-170).
       Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали стосунки, які не приховували від оточуючих, бували у спільних друзів, приймали спільних знайомих, проводили разом відпустку, відпочивали за кордоном, ОСОБА_1 проживала в квартирі ОСОБА_3 тощо.
ОСОБА_1 зазначає, що познайомилась зі ОСОБА_3 на початку 2017 року, мала з ним стосунки, повідомила про вагітність після чого у травні 2018 року ОСОБА_3 заявив про не бажання підтримувати стосунки, з середини 2018 року спілкування було припинено, лише обмінювались смс-повідомленнями. ОСОБА_3 дані обставини не заперечував, проте зазначав, що не мав наміру створювати сім`ю з ОСОБА_1 та мати спільних дітей. 
Згідно статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України, відповідно до положень якої якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини (ч.1); якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду (ч.2).
Згідно частини 1 статті 135 СК при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Визнання батьківства за рішенням суду врегульовано статтею 128 СК України, відповідно до положень даної норми матеріального права за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1); підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2); позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3); позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч.4).
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у шлюбі не перебували, проте мали стосунки. ОСОБА_21 є дитиною, народженою ОСОБА_1 як жінкою, яка не перебувала у шлюбі, з огляду на що походження дитини мало б бути визначено на підставі частини 1 статті 126 СК України за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Проте спільна заява батьків, рівно як і заява батька про визнання себе батьком дитини, народженої ОСОБА_1 як матір`ю, яка не перебувала у шлюбі, була відсутня, тому запис про батьків дитини ОСОБА_22 у Книзі реєстрації народжень проведено у відповідності до положень частини 1 статті 135 СК України за прізвищем та громадянством матері ОСОБА_1 , а ім`я та по батькові дитини записано за її вказівкою.
Вчинення запису про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до частини 1 статті 135 СК України надає право подати позов про визнання батьківства.
У даному випадку позов про визнання батьківства за рішенням суду пред`явлено ОСОБА_1 як матір`ю дитини ОСОБА_22 , що відповідає положенням частини 3 статті 128 СК України. Батьківство щодо дитини ОСОБА_22 підлягає визнанню за рішенням суду, оскільки є відсутньою заява, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України (тобто, відсутньою є спільна заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою).
Наявні в справі відомості, як то пояснення сторін, показання свідків, висновок експерта, що засвідчують походження дитини ОСОБА_22 від ОСОБА_3 , зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на що такі відомості є підставою для визнання батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_23 .
Доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення ОСОБА_1 про батька дитини при реєстрації народження дитини, зазначення батьком дитини чоловіка на ім`я ОСОБА_24 не приймаються, так як запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України.
Доводи апеляційної скарги щодо прийняття ОСОБА_1 самостійного рішення про народження дитини не є підставою для відмови в позові, оскільки дане суперечить основним принципам захисту інтересів дітей.
Доводи апеляційної скарги щодо не прийняття результатів висновку експерта, яким біологічне батьківство ОСОБА_3 по відношенню до дитини ОСОБА_22 підтверджено на 99,9999%, не приймаються, оскільки експертизу призначено та проведено у відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України на підставі ухвали суду. Підстав вважати Висновок експерта №19 від 16 березня 2021 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи неповним або неясним чи необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, викликає сумніви в його правильності, не встановлено. 
Наразі ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший наданий сторонами доказ на підтвердження чи спростування факту оспорювання батьківства. Даний метод встановлення батьківства приймається в тому числі й Європейським судом з прав людини. 
Докази у справі у своїй сукупності є достатніми для висновку про батьківство ОСОБА_3 по відношенню до дитини ОСОБА_23 .
Підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення залишити без задоволення. 
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення батьківства – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 30 серпня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева 

Є.С.Сєвєрова