П О С Т А Н О В А
 
31 липня 2023 року                                                                                      м. Київ
 
Справа №372/2191/23
Апеляційне провадження №33/824/3854/2023
 
Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2023 року за матеріалами, які надійшли від відділу поліції №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживаю за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП,
 
В С Т А Н О В И В
 
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800, 00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн.
 
Не погодився із вказаною постановою суду ОСОБА_1 , 14 липня 2023 року його захисником - адвокатом Стельникович С.А. до суду першої інстанції подано апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Заява мотивовано тим, що 01 червня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 02 червня 2023 року йому було надіслано смс повідомлення про день та час наступного судового засідання, яке було призначено на 23 червня 2023 року о 10.00 год.  23 червня 2023 року він подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи з метою отримання правової допомоги. Однак, 23 червня 2023 року суд виніс оскаржувану постанову за його відсутності. Вказує, що оскаржувана постанова ОСОБА_1   не видавалась і не направлялась. Лише 28 червня 2023 року вказана постанова була направлена на його поштову адресу, яку він отримав лише 04 липня 2023 року.
За таких обставин, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 23 червня 2023 року.
 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2023 року задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
 
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.
Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.
В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена Обухівським районним судом Київської області 23 червня 2023 року за відсутності ОСОБА_1 .
Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що останній був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції. Зокрема, 01 червня 2023 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та того ж дня подав клопотання в якому просив розгляд справи перенести, оскільки йому потрібен час підготуватись до розгляду справи та проконсультуватись з адвокатом. 23 червня 2023 року ОСОБА_1 знову подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 23 червня 2023 року для надання можливості скористатись правовою допомогою /а.с. 13,14, 18/. 
Згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 13 липня 2023 року /а.с. 24/.
З даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувану постанову судом першої інстанції було надіслано судом: 23.06.2023, зареєстровано: 23.06.2023, оприлюднено: 26.06.2023. 
Апеляційну скаргу захисником ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції14 липня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1  бувобізнанийпро те, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, та про розгляд справи в Обухівському районному суді Київської області, про призначене судом першої інстанції засідання, а тому повинен був цікавився рухом справи, зокрема, брати участь в судовому засіданні, та подати заяву про отримання копії постанови за результатами розгляду до суду першої інстанції, однак не цікавився її перебігом та результатом розгляду. 
Також останнім не надано жодних доказів на підтвердження того, що перешкоджало йому ознайомитись з результатами розгляду справи по суті та оскаржити судове рішення суду першої інстанції від 23 червня 2023 року протягом строку на апеляційне оскарження, беручи до уваги ту обставину, що останній був обізнаний про розгляд справи 23 червня 2023 року, а тому повинен був цікавитись результатом розгляду.
Крім цього, суд апеляційної звертає увагу на ту обставину, що з 01 червня 2023 року по 23 червня 2023 року ОСОБА_1  так і не звернувся за правовою допомогою до адвоката, хоча в останнього було на це достатньо часу.
В суді апеляційної інстанції при дослідженні підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1  не надано жодних доказів на підтвердження того, що перешкоджало йому ознайомитись з результатами розгляду справи по суті та оскаржити судове рішення суду першої інстанції від 23 червня 2023 року протягом строку на апеляційне оскарження.
Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені ОСОБА_1  причини пропуску строку не є поважними, тобто такими, що об'єктивно перешкоджали йому подати апеляційну скаргу своєчасно. 
 
Таким чином, ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2023 року, апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
 
П О С Т А Н О В И В
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2023 року.
Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                                Соколова В.В.