П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 580/6418/22	

Категорія:106030000          Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 23.03.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі – в/ч НОМЕР_1 ), військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (далі – в/ч НОМЕР_2 ) про:
-          визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо проведення не у повному обсязі нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 серпня 2008 року до 31 грудня 2015 року включно;
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період з 01 серпня 2008 року до 31 грудня 2015 року включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації в розмірі 52 285,10 грн.;
-          визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо проведення не у повному обсязі нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно;
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації в розмірі 77 410 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у періоди з 01 серпня 2008 року по 28 лютого 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року йому не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.
Позивач звернувся до суду для вирішення спору.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №420/11410/21, відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 серпня 2008 року по 28 лютого 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 6 215,23 грн. 
У відповідь на запит позивача, з приводу розрахунку індексації грошового забезпечення з зазначенням базового місяця розрахунку індексації, листом від 30 вересня 2022 року №112 відповідач надав розрахунок щодо виплати індексації грошового забезпечення на виконання судового рішення з зазначенням базового місяця – січень 2016 року.
Таким чином, як вказує позивач, відповідачем неправильно визначено базовий місяць для обчислення індексації грошового забезпечення за періоди з 01 серпня 2008 року по 28 лютого 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, а саме: січень 2016 року, замість січня 2008 року.
Відповідачі позов не визнали, вказуючи, що Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09 грудня 2015 року №1013 (далі – Постанова №1013) Урядом фактично визначено підвищення з грудня 2015 року грошових доходів населення задіяного в бюджетній сфері з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом (сума підвищення доходу повинна перевищити суму індексації за грудень 2015 року), з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати знову обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації.
Крім того, Постановою №1013 запроваджено єдині підходи при проведення індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення починаючи з грудня 2015 року, зокрема: підвищення грошових доходів населення задіяного в бюджетній сфері з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом за грудень 2015 року; для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 17 липня 2003 року №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" (далі – Порядок №1078).
Відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 31.12.2015 року №248/3/1/1150 в грудні 2015 року військовослужбовцям Збройних Сил України здійснено підвищення рівня доходів військовослужбовців за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема премії (у відсотковому та абсолютному значенні) та щомісячної додаткової винагороди (в абсолютному значенні, тому числі і з врахуванням премії) для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям в січні 2016 року за грудень 2015 року (до цього, протягом 2015 року військовослужбовці військової служби за контрактом, в тому числі і позивач, отримували премію в розмірі 90%).
В подальшому, наказом Міністерства оборони України №44 від 27 січня 2016 року "Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році" зі змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України №60 від 08.02.2016 року "Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 року №44" врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік. Згідно з рішенням Міністра оборони України від 15 лютого 2017 року №1223/з/12 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року.
Відповідачі зазначили, що відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 29 січня 2018 року №248/3/9/172, розмір місячного грошового забезпечення у 2018 році залишився на тому ж рівні (до 01 березня 2018 року - набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі – Постанова №704) – чергового підвищення грошового забезпечення).
Таким чином, відповідачі зазначили, що відповідно до наведеного та згідно вимог Постанови №1013 і Порядку №1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації доходів, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 відповідно до Порядку №1078.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задоволено. 
Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в періоди з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги:
-          під час окупації території АР Крим та міста Севастополь військова частина де позивач перебував на грошовому забезпеченні, була захоплена представниками самооборони Криму та військовослужбовцями РФ, внаслідок чого документи фінансової служби, у тому числі роздавальні відомості та первинні документи, що стосувались нарахування грошового забезпечення були вилучені, подальше їх місцезнаходження невідомо (про що складено відповідний акт). Тобто, достовірно встановити документальні данні щодо виплат, які проводились до квітня 2014 неможливо. Тобто, даних щодо виплати індексації за період з 01 серпня 2008 року по 01 квітня 2014 року спростувати чи підтвердити в/ч НОМЕР_1 не має змоги, проте в чинному законодавстві яке діяло на період вказаний не вносились зміни крім збільшення розмірів посадових окладів;
-          згідно із довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області від 23 лютого 2018 року №07-01-24/08/8-522/08/29 відповідач є розпорядником бюджетних коштів по коду одержувача 2339, знаходиться на казначейському обслуговуванні та фінансується з державного бюджету. При цьому, відповідач не здійснює прибуткової господарської діяльності, тому не має альтернативних джерел фінансування. Таким чином, проведення індексації перебуває у прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. Розрахунком фонду грошового забезпечення в/ч НОМЕР_1 на 2016 рік та розрахунком фонду грошового забезпечення в/ч НОМЕР_1 на 2017 рік, що затверджені розпорядником коштів вищого рівня, не передбачено асигнувань для проведення індексації грошового забезпечення. Відтак, у відповідача були відсутні фінансові ресурси для виплати індексації.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 , в період з 11 серпня 1999 року по 01 квітня 2021 року проходив військову службу в Збройних Силах України на різних офіцерських посадах.
Як вказував позивач, у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у періоди з 01 серпня 2008 року по 28 лютого 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року йому не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.
Позивач звернувся до суду для вирішення спору.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №420/11410/21, яке набрало законної сили, зокрема встановлено, що згідно з довідкою № 182/3/427 від 30 березня 2021 року, що видана Національним університетом оборони України імені Івана Черняховського, ОСОБА_1 у період з 01 січня 2008 року по 31 липня 2008 року здійснювалося нарахування та виплата індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року.
Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04 березня 2021 року №12-15-03, відсутні відомості щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період 2009-2012 роки.
Згідно з архівною довідкою Одеського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29 червня 2021 року №Г-872/828, індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з квітня по грудень 2014 року не нараховувалася та не виплачувалася.
Згідно з довідкою в/ч НОМЕР_1 від 20 квітня 2021 року №248, позивачу у березні-грудні 2015 року нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, а у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року – не нараховувався та не виплачувалася.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №420/11410/21, задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 :
- визнано протиправною бездіяльність військової часини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди період з 01 серпня 2008 року по 28 лютого 2015 року включно та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;
- зобов`язано в/ч НОМЕР_2 прийняти рішення про нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди період з 01 серпня 2008 року по 28 лютого 2015 року включно та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно. В іншій частині позову – відмовлено.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №420/11410/21, відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 серпня 2008 року по 28 лютого 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 6 215,23 грн. При цьому, базовий місяць відповідачем було застосовано – січень 2016 року.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення за періоди з 01 серпня 2008 року по 28 лютого 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що незмінність посадового окладу позивача станом на дату виникнення оскаржуваних правовідносин, що з урахуванням стабільності відносин щодо встановлених державою розмірів посадових окладів військовослужбовців свідчить про можливість встановлення січня 2008 року базовим місяцем для перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у періоди з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в періоди з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року без урахування базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період січень 2008 року. Тому дана вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст.ст. 1, 2, 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", п.п.1, 1-1, 2, 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, яким затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно п.1 Порядку №1078 він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз.2 цього пункту.
Згідно з п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктами 4, 5 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Тобто, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 (далі – Постанова №1294) затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно п.13 Постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.
З січня 2008 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.
Колегія суддів зазначає, що вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності Постанови №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.
Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за періоди з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21.
Крім того, колегія суддів вказує, що згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, від 20 жовтня 2022 року у справі №400/426/21 виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Відповідно, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на відсутність фінансування і неможливість нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Щодо посилань апелянта на відсутність відомостей про нарахування грошового забезпечення позивача до квітня 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів вказує, що з матеріалів справи вбачається факт проходження позивачем військової служби на території АР Крим в період з 01 серпня 2008 року по березень 2014 року.
Цей факт не заперечується апелянтом.
Відповідно ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення від 08 листопада 2005, заява №63134/00).
Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.
Таким чином, відповідач, відмовляючи позивачу у виплаті йому індексації грошового забезпечення, діяв неправомірно, не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що відсутність відомостей про нарахування грошового забезпечення позивача до квітня 2014 року не може бути підставою для порушення права позивача на отримання індексації грошового забезпечення, зокрема, в даній справі, встановлення базового місяця індексації грошового забезпечення у спірні періоди.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на позовну заяву, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.