УХВАЛА

25 липня 2023 року 
м. Київ
справа №360/2115/22
адміністративне провадження № К/990/24085/23  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу   адвоката Возного Миколи Вікторовича представника позивача ОСОБА_1
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року
у справі №360/2115/22
за позовом ОСОБА_1 
до Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області
про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
Возний М.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 20 квітня 2022 року № 01-02/26 «Про звільнення працівників» в частині звільнення відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України начальника управління внутрішнього контролю та аудиту Кремінської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника управління внутрішнього контролю та аудиту Кремінської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області;
- зобов`язати начальника Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області оголосити простій позивачу, як робітнику, якого неможливо забезпечити роботою;
- стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі середнього місячного заробітку з 21 квітня 2022 року по день постановлення рішення;
- стягнути відшкодування моральної шкоди 100000 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано розпорядження начальника Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 4 квітня 2022 року № 01-02/02 «Про переведення працівників Кремінської міської ради» в частині переведення з 4 квітня 2022 року позивача з посади начальника управління внутрішнього контролю та аудиту Кремінської міської ради до Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на посаду начальника управління внутрішнього контролю та аудиту;
- визнано протиправним та скасовано розпорядження начальника Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 20 квітня 2022 року № 01-02/26 «Про звільнення працівників» в частині звільнення з 20 квітня 2022 року у зв`язку з реорганізацією Кремінської міської ради відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України позивача з посади начальника управління внутрішнього контролю та аудиту Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області;
- відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.
Окремою ухвалою суду від 20.02.2023 року повідомлено Луганську обласну державну адміністрацію - Луганську обласну військову адміністрацію про встановлені під час розгляду справи № 360/2115/22 порушення Кремінською міською військовою адміністрацією Сєвєродонецького району Луганської області вимог законодавства для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
07 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Возного Миколи Вікторовича представника позивача ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі №360/2115/22.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
За правилами частини першої  статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України    передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу     розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою  статті 12 КАС України  регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя  статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України  визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Із матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень встановлено, що предметом позову у даній справі є поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №360/2115/22 у спрощеному позовному провадженні.
Враховуючи, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  у касаційних скаргах відсутні та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) статті 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до пункту 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій пункту 1 статті 6 Конвенції.
З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями  12,  328,  333 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Возного Миколи Вікторовича представника позивача ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі №360/2115/22.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційними скаргами та доданими до скарги матеріалами направити особам, які подали касаційні скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко