Ухвала
14 липня 2023 року
м. Київ
справа № 761/6322/23
провадження № 61-10213ск23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі за ОСОБА_1 до заступника начальника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань Іванець Ольги Миколаївни про визнання незаконною бездіяльності та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до заступника начальника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань Іванець О. М. (далі - заступник начальника Першого СВ ТУ ДБР Іванець О. М.), в якому просив суд: 
- визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Першого СВ ТУ ДБР Іванець О. М. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою позивача про вчинення кримінального правопорушення при її отриманні ТУ ДБР 07 липня 
2020 року;
- постановити окрему ухвалу про можливу наявність в незаконній бездіяльності заступника начальника Першого СВ ТУ ДБР Іванець О. М. ознак кримінального правопорушення за статтею 367 КК України, яку направити Генеральному прокурору для проведення перевірки та прийняття рішення згідно КПК України.
- стягнути з заступника начальника Першого СВ ТУ ДБР Іванець О. М. відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 220 000,00 грн, та витрати, 
з урахуванням інфляції, понесені під час вищевказаного судового оскарження бездіяльності відповідача, та пов`язані з розглядом позову, попередній розмір яких буде складати 500,00 грн. 
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року 
у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Першого СВ ТУ ДБР Іванець О. М. про визнання незаконною бездіяльності та відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Роз`яснено позивачу, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до суду кримінальної юрисдикції.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року 
в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди скасовано, справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовлено.
04 липня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до  Верховного Суду із касаційною скаргоюна постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, у якій просив суд змінити оскаржуване судове рішення в частині залишення без змін ухвали суду першої інстанції, задовольнивши його апеляційну скаргу. Також просив постановити окрему ухвалу з приводу істотного порушення колегією суду апеляційної інстанції законодавства України. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору 
у встановлених порядку і розмірі.
У касаційній скарзі заявник просив звільнити його від сплати судового збору 
з тих самих підстав, що і суд апеляційної інстанції.
На підтвердження даного клопотання заявник не надав жодного доказу.
Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що 
у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки заявником не надано належного клопотання про звільнення його від сплати судового збору та не надано жодного доказу на підтвердження такого клопотання.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Відповідно до частини дев`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подачу касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до касаційної скарги фізичною особою у розмірі 
0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
Також, у порушення вимог пунктів 2 частини другої статті 392 ЦПК України 
у касаційній скарзі відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення заявника від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання зазначених в ухвалі вимог, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                Г. В. Коломієць