ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року 
м. Київ
справа №160/1304/23
адміністративне провадження №К/990/24950/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Стрелець Т.Г., Бучик А.Ю., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «Алесан»
до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, 
треті особи: Міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, виконавчий комітет Дніпровської міської ради, Дніпровська міська рада, 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», 
особи, які приєднались до касаційної скарги: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Алесан», 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у складі судді Ніколайчук С.В. від 07.04.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Семененка Я.В., Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю. від 06.07.2023,
УСТАНОВИВ:
I. ІСТОРІЯ СПРАВИ
I.I Короткий зміст позовних вимог
1.          У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариство з обмеженою відповідальністю «Алесан» (далі також позивачі, ТОВ «Сілл», ТОВ «Тетраграмматон 7» та ТОВ «Алесан» відповідно) звернулися з позовом до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (далі також Департамент, відповідач), треті особи: Міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, виконавчий комітет Дніпровської міської ради, Дніпровська міська рада, у якому просили:
-          визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради від 15.10.2021 №129/1 «Про демонтаж рекламних засобів»;
-          встановити відсутність компетенції (повноважень) у Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради щодо прийняття рішень про демонтаж рекламних конструкцій, розташованих на території міста Дніпра.
2.          В обґрунтуванні позову наводились доводи про те, що позивачі є розповсюджувачами зовнішньої реклами, мають діючі дозволи на розміщення зовнішньої реклами, які видані на підставі рішень виконавчого комітету Дніпровської міської ради, та договори про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів. 
3.          Повідомлялось, що на підставі оскаржуваного наказу підпорядкованими Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради Комунальними підприємствами «УРЕА», «Міськсвітло», «Дніпроводоканал», «Дніпроековторресурс» Дніпровської міської ради демонтовано 79 рекламних конструкцій, дозволи на які є чинними та були чинними на момент винесення такого наказу. 
4.          Зазначалось, що питання демонтажу рекламних конструкцій на момент прийняття оскаржуваного наказу регулювалось Порядком розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 16.02.2004 № 325 (зі змінами), та Положенням про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 31.08.2011 № 1148 (зі змінами), які, на думку позивачів, не наділяють Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради вчиняти дії, скеровані на демонтаж, в тому числі прийняття наказів на підставі протоколу міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради. 
5.          Позивачі висловлювали переконання у тому, що жодне із перелічених вище комунальних підприємств Дніпровської міської ради не мають відповідних повноважень на проведення робіт із демонтажу рекламних засобів. 
6.          Вважали, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем не на підставі та не у спосіб, визначений законом, та з перевищенням наданих йому повноважень.
I.II Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
7.          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 позов задоволено частково, а саме - визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради від 15.10.2021 №129/1 «Про демонтаж рекламних засобів». В іншій частині позову відмовлено.
8.          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.07.2023 рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
9.          Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату видання спірного наказу позивачі мали чинні і не скасовані, не анульовані у встановленому законом порядку дозволи на розміщення тих рекламних засобів, які згідно з цим наказом підлягали демонтажу.
10.          Суд першої інстанції у своєму рішенні наголошував на відсутності доказів, які б свідчили про аварійність рекламних конструкцій, охоплених спірним наказом, а також про те, що визначена законодавством процедура демонтажу 79 рекламних конструкцій у спірних відносинах була дотримана.
11.          У рішенні суду першої інстанції наявний висновок й про те, що Департамент не є органом, уповноваженим на прийняття рішення про демонтаж рекламних засобів на території м. Дніпра, у зв`язку з чим констатував, що відповідач, видаючи спірний наказ, вийшов за межі наданих йому повноважень.
12.          За позицією суду першої інстанції органами, які наділені повноваженнями щодо вирішення питань про дотримання розповсюджувачами зовнішньої реклами вимог законодавства про рекламу, у тому числі повноваженнями щодо прийняття рішень про демонтаж рекламних конструкцій, є Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради та КП «Дніпровські активи». Такі висновки суд першої інстанції обґрунтував посиланням на Закон України «Про рекламу», Порядок розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі, затверджений рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 16.02.2004 №325 (із змінами та доповненнями), Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, затверджене рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 31.08.2011 (із змінами та доповненнями).
13.          Вимоги позову про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у Департаменту щодо прийняття рішень про демонтаж рекламних конструкцій, розташованих на території міста Дніпра, суд першої інстанції відхилив, виходячи з того, що такий спір допускається виключно між суб`єктами владних повноважень, а тому обраний позивачами спосіб захисту порушених прав не є належним, що є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.
14.          Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши приписи Положення про департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, установив, що до функцій Департаменту належить, зокрема, організація, координація та контроль ведення робіт з благоустрою території міста.
15.          Беручи до уваги вищевикладене і те, що рекламні стенди, дошки, вивіски відносяться до малих архітектурних форм у розумінні положень статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суд апеляційної інстанції констатував, що вжиття заходів стосовно демонтажу рекламних засобів належить до повноважень відповідача.
16.          В оскаржуваній постанові апеляційного суду відзначено й те, що у спірному випадку позивачі оскаржують рішення відповідача, яке прийнято на попередження настання надзвичайних ситуацій, що, за позицією суду, узгоджується з повноваженнями Департаменту.
17.          Апеляційний суд взяв до уваги й те, що спірний наказ видано Департаментом на виконання протоколу №19 від 15.10.2021 міської комісії техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, який було прийнято з метою завчасного реагування на загрозу виникнення небезпечної події у наслідок неналежного виготовлення або експлуатації рекламних засобів у м. Дніпрі, для запобігання нещасних випадків.
18.          Цей протокол, як зазначено у оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції, є обов`язковим для виконання міською радою, її виконавчими органами, підприємствами, установами та закладами, розташованими на території міста.
19.          Тому, враховуючи підстави для прийняття оскаржуваного наказу, суть та направленість цього наказу, у постанові апеляційного суду констатовано, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що спірні у цій справі відносини врегульовані Законом України «Про рекламу» та нормативно-правовими актами, прийнятими у відповідності до цього Закону, який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
20.          Апеляційний суд вважав, що спірні відносини регулюються Кодексом цивільного захисту України, положеннями якого унормовані відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначені повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
21.          Суд апеляційної інстанції зауважив, що такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 13.02.2023 у справі №160/20648/21, предметом розгляду в якій була правомірність дій міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради та обґрунтованість складення цією Комісією протоколу від 15.10.2021 №19, на підставі якого у справі, що розглядається, відповідачем були прийнято оспорюваний наказ.
22.          Апеляційним судом також підкреслено, що у справі №160/20648/21 Верховний Суд акцентував увагу на тому, що вирішення безпосередньо питання про демонтаж рекламних конструкцій належить до компетенції Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради.
23.          Беручи до уваги усе вищезазначене, суд апеляційної інстанції визнав помилковими висновки суду першої інстанції стосовно відсутності у відповідача повноважень на прийняття спірного наказу.
24.          Суд апеляційної інстанції не погодився й з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належну фіксацію технічного стану рекламних конструкцій (аварійність конструкцій).
25.          З цього приводу в постанові апеляційного суду заначено, що спірний наказ видано на підставі протоколу №19 від 15.10.2021 міської комісії техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, який базується на актах комісійного огляду технічного стану та місця розташування рекламних засобів, складених в період з 04.10.2021 по 11.10.2021, і яким визнано рекламні засоби такими, що перебувають в аварійному стані, створюють загрозу життю і здоров`ю людей або можуть заподіяти шкоду майну третіх осіб та підлягають демонтажу.
26.          Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що у вищезгаданих актах комісійного огляду рекламних засобів встановлено: дефекти зварювальних швів; ознаки локальної корозії і зносу елементів конструкції; неправильне поєднання елементів опори, що може привести до руйнування або часткового руйнування конструкції, при постійних динамічних, вібраційних і вітрових навантаженнях; сліди повторного термічного впливу на основну опорну пластину газоплазмовим різаком, що призводить до ослаблення основного металу і не може відповідати проектному навантаженню елемента; незаварені кратери і відкриті усадочні раковини, які зменшують площу поперечного перерізу зварного шва. Також по кожній окремо рекламній конструкції виявлені порушення їх розміщення в охоронних зонах кабелів електрозв`язку (під проводами, в зоні повітряної лінії електропередачі та контактної мережі електротранспорту), без дотримання вимог Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», п.14.2.5 ДБН Б.2.2-12;2019 «Планування та забудова територій», додатку И.1 ДБН Б.2.2-12;2019 «Планування та забудова територій», табл.Б.3 ДБН В.2.5-39;2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди, Теплові мережі» Правил улаштування електроустановок, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.07.2017 №276.
27.          За таких обставин апеляційний суд визнав, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відсутність доказів, які б підтверджували належну фіксацію технічного стану рекламних конструкцій, оскільки такими доказами є акти комісійного огляду.
28.          Необґрунтованими визнані й висновки суду першої інстанції про ненадання відповідачем доказів дотримання процедури демонтажу рекламних засобів, її порушення, оскільки такі обставини виходять за межі предмету спору у справі, що розглядається. Апеляційний суд з цього приводу зауважив, що позивачами не оскаржувалися дії відповідача чи інших осіб щодо здійснення демонтажу рекламних конструкцій.
29.          Суд апеляційної інстанції, посилаючись на норми частин п`ятої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, не взяв до уваги доводи позивачів про недоведеність відповідачем аварійності демонтованих рекламних конструкцій (з посиланням на пояснення та висновки експерта), оскільки вони не вказувались у якості підстав позову, заявленого у справі, яка розглядається, а отже не можуть бути оцінені під час апеляційного перегляду справи.
30.          У підсумку суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу відповідача не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.
I.III Короткий зміст вимог касаційної скарги
31.          Не погоджуючись із вищевказаними судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7» подало касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольнити позов у повному обсязі.
32.          До касаційної скарги приєднались Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілл» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Алесан», які вимоги скаржника повністю підтримали та просять касаційну скаргу задовольнити.
II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
33.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», код ЄДРПОУ 41945510, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.02.2018, про що здійснено запис №12241020000084380.
34.          Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілл», код ЄДРПОУ 40043500, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.10.2015, про що здійснено запис №12241020000074165.
35.          Товариство з обмеженою відповідальністю «Алесан», код ЄДРПОУ 35043048, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.04.2007, про що здійснено запис №12241020000035862.
36.          Видами діяльності підприємств за КВЕД є, зокрема, 73.11 - рекламні агентства, 73.12 - посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.
37.          Судами також установлено, що 24.07.2018 виконавчим комітетом Дніпровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 24.07.2018 №716 ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» видано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами №2612/19 на розташування рекламного засобу за адресою: вул. Павлова - вул. Академіка Белелюбського. Строк дії дозволу до 24.07.2023.
38.          Судовим розглядом справи встановлено й те, що ТОВ «АЛЕСАН» має наступні дозволи на розміщення зовнішньої реклами: 
№1675/21 (переоформлений 01.09.2010) на розташування рекламного засобу за адресою: просп. Гагаріна, 165, між опорами №642 та 644, строк дії дозволу до 14.09.2024; 
№1675/40 (переоформлений 01.09.2010) на розташування рекламного засобу за адресою: вул. 20-річчя Перемоги, 29, строк дії дозволу до 01.10.2024; 
№1675/51 (переоформлений 01.09.2010) на розташування рекламного засобу за адресою: вул. Буковинська, 1А, строк дії дозволу до 03.11.2024; 
№1675/104 та №1675/106 (переоформлені 01.12.2015) на розташування рекламних засобів за адресами: Донецьке шосе, Агросоюз та вул. Набережна Перемоги, АЗС «Рубікс», строк дії дозволу до 15.01.2026; 
№1675/115 (переоформлений 23.04.2013) на розташування рекламного засобу за адресою: вул. Київська - вул. Криворізька, строк дії дозволу до 23.04.2023.
39.          ТОВ «СІЛЛ» має такі дозволи на розміщення зовнішньої реклами: 
№2470/43, №2470/133 та №2470/44 (видані 24.09.2015) №2470/132, №2470/158, №2470/166, №2470/176 та №2470/178 (переоформлені 03.11.2015) на розташування рекламних засобів за адресами: вул. Київська, перед просп. Івана Мазепи, вул. Київська, в районі перетину з вул. Станіслава Оріховського та Донецьке шосе - вул. Петрозаводська просп. Героїв - пров. Добровольців, вул. Академіка Янгеля - вул. Будівельників, вул. Будьоного, 32, вул. 20-річчя Перемоги, 23 та вул. 20-річчя Перемоги, буд. 55 відповідно, строк дії дозволів до 24.09.2025; 
№2470/88, №2470/118, №2470/122, №2470/128, №2470/129 №2470/155 (переоформлені 03.11.2015), №2470/112 (переоформлено 05.11.2015), №2470/114 (видано 05.09.2006), №2470/120, №2470/123, №2470/140, №2470/141, 2470/152, №2470/153 (видані 10.08.2006), №2470/137 (видано 10.02.2005), №2470/181 (видано 25.01.2006) на розташування рекламних засобів за адресами: Донецьке шосе (АЗС), вул. Косіора/вул. Калинова (перед перехрестям), вул. Винокурова, 24, вул. Набережна Перемоги - бульв. Слави (біля к-ру «Салют»), вул. Набережна Перемоги (навпроти к-ру «Салют»), перехр. вул. Г. Сталінграда і вул. Шинної, вул. Калинова, 33, вул. Калинова, 8, просп. Петра Калнишевського, 30, вул. Набережна Заводська - вул. Юрія Кондратюка, Запорізьке шосе - вул. Високовольтна, бульв. Слави, в районі буд. №28, Донецьке шосе - вул. Передова, просп. Богдана Хмельницького - вул. Будівельників, просп. Героїв, в районі буд 30, вул. 20-річчя Перемоги, 43 Д відповідно, строк дії дозволів до 01.06.2025; 
№2470/96, №2470/97, №2470/131, №2470/134, №2470/135, №2470/165 та №2470/172 (переоформлені 03.11.2015) на розташування рекламних засобів за адресами: просп. Миру, 33 та за адресою: просп. Миру - пров. Фестивальний, пров. Добровольців - вул. Набережна Перемоги, проспект Героїв, 33, проспект Героїв, 23, просп. Петровського, 58, вул. Метробудівська - вул. Братів Трофімових відповідно, строк дії дозволів до 07.09.2025; 
№2470/99, №2470/100, №2470/110, №2470/113, №2470/115, №2470/116, №2470/117 (переоформлені 06.11.2015), №2470/109, №2470/111 (переоформлені 05.11.2015), №2470/136 (переоформлено 10.11.2015), №2470/143 (переоформлено 11.11.2015) та №2470/177 (переоформлено 03.11.2015) на розташування рекламних засобів за адресами: вул. Щербини - просп. Миру та рекламного засобу за адресою: просп. Миру - вул. Щербини, вул. Калинова, 66, вул. Калинова, 11 Б, вул. Калинова, 9 А, вул. Калинова, 9 А, біля ТЦ «Міріада», вул. Косіора - вул. Гулі Корольової, вул. Калинова, навпроти будинку 66, вул. Калинова, навпроти буд. 36, проспект Героїв, 30, бульвар Слави, 36, вул. 20-річчя Перемоги, 43 Д відповідно строк дії дозволів до 25.11.2024;
№2470/101 (видано 15.11.2007), №2470/106 (переоформлено 03.11.2015) №2470/107 (видано 25.12.2005) 2470/119 (видано 25.05.2006), №2470/121 (видано 10.08.2006), №2470/154 (видано 20.12.2006), №2470/156 (видано 20.06.2006), №2470/157 (видано 25.01.2006), №2470/162, №2470/167, №2470/168, №2470/169, №2470/171 (переоформлені 03.11.2015), №2470/174 (видано 30.07.2003), №2470/185 (переоформлено 03.11.2015) на розташування рекламних засобів за адресами: просп. Миру - вул. Миколи Міхновського, вул. Героїв Громадянської війни (біля СТО «ЮСТ»), вул. Марії Лисиченко, в районі буд. №17, просп. Петра Калнишевського, 72, просп. Петра Калнишевського, в районі буд. №4, просп. Богдана Хмельницького, в районі буд. №116, просп. Героїв, в районі буд. 3, просп. Богдана Хмельницького - вул. Шинна, Криворізьке шосе (поворот на «Днепрохим»), вул. Набережна Заводська (універмаг «Україна»), вул. Набережна Заводська (опора 536-538), Набережна ім. Леніна (початок ж/м Червоний Камінь), вул. Комунарівська (перед «ДОМОТЕХНИКОЙ»), Донецьке шосе - вул. Дементьєва, Автодорога (МО-4) до м. Київ (Полтава) Нова траса, вул. Передова, 346 відповідно, строк дії дозволів до 01.02.2024; 
№2470/108 (переоформлено 10.11.2015) на розташування рекламного засобу за адресою: вул. Янтарна/вул. Калинова, строк дії дозволу до 17.12.2024;
№2470/144 (переоформлено 03.11.2015) на розташування рекламного засобу за адресою: вул. Яснополянська, навпроти опори №46, строк дії дозволу до 15.10.2023;
№2470/179 та №2470/180 (переоформлені 03.11.2015), №2470/182 та №2470/214 (видані 09.10.2015) на розташування рекламних засобів за адресами: вул. Автопаркова - вул. 20-річчя Перемоги та вул. Гаванська - вул. 20-річчя Перемоги, вул. Кольська - вул. Космонавта Волкова та з`їзд з Кайдацького моста на Правий берег, строк дії дозволів до 09.10.2025;
№2470/198, №2470/199, №2470/200, №2470/201, №2470/202, №2470/203 (переоформлені 23.12.2015), №2470/204 та №2470/205 на розташування рекламних засобів за адресами: Донецьке шосе в районі вул. Вишнева, вул. Шолохова, 7, Донецьке шосе - вул. Петрозаводська, Донецьке шосе - вул. Рилєєва, Донецьке шосе, буд. 121, Донецьке шосе, буд. 19, вул. Шолохова, 15 та вул. Журналістів - вул. Винокурова відповідно, строк дії дозволів до 24.11.2025.
40.           01.06.2021 між Комунальним підприємством «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради та ТОВ «Тетраграмматон 7» укладено договір №2612 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.
41.          Аналогічні договори 01.06.2021 укладено ТОВ «Сілл» за №2470 та ТОВ «Алесан» за №1675.
42.          Згідно із пунктом 1.1 цих договорів підприємство на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих розповсюджувачу зовнішньої реклами відповідно до рішень виконавчого комітету міської ради, надає розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, а розповсюджувач зовнішньої реклами розповсюджує рекламні засоби згідно з виданими дозволами та здійснює оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.
43.          Відповідно до пункту 1.2 цих договорів місця розташування рекламних засобів зазначаються в додатку, що є невід`ємною частиною цього договору. Всі необхідні відомості щодо місця розташування рекламного засобу та його конструкції наводяться в дозволі на розміщення зовнішньої реклами.
44.          Строк тимчасового користування місцем розташування рекламного засобу відповідає строку дії дозволу (пункт 1.3 договорів).
45.          Протоколом міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15.10.2021 №19 на підставі наявної інформації щодо неналежного технічного стану деяких рекламних засобів, з метою завчасного реагування на загрозу виникнення небезпечної події у наслідок неналежного виготовлення або експлуатації рекламних засобів у м. Дніпрі, для запобігання нещасних випадків, визнано рекламні засоби за адресами згідно з Додатком такими, що перебувають в аварійному стані, створюють загрозу життю і здоров`ю людей або можуть заподіяти шкоду майну третіх осіб та підлягають демонтажу.
46.          Доручено Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, комунальним підприємствам та закладам Дніпровської міської ради вжити заходи щодо демонтажу рекламних засобів за адресами згідно з Додатком, їх транспортування та зберігання.
47.          До додатку до протоколу включено 79 рекламних конструкцій позивачів.
48.           15.10.2021 Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, на виконання протоколу №19 від 15.10.2021 міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, винесено наказ №129/1, яким керівникам Комунальних підприємств КП «УРЕА», КП «Міськсвітло», КП «Теплоенерго», КП «Дніпроводоканал», КП «Дніпроековторресурс» доручено вжити заходи щодо демонтажу рекламних засобів за адресами, згідно з додатком до протоколу №19 від 15.10.2021, з використанням власної або залученої техніки та забезпечити їх транспортування та зберігання (пункт 2 протоколу №19).
49.          Додатком до наказу є додаток до протоколу від 15.10.2021 №19, до якого включено 79 рекламних конструкцій позивачів.
50.          Позивачами протокол від 15.10.2021 №19 оскаржено в судовому порядку.
51.          За результатами розгляду адміністративної справи №160/20648/21 позивачам відмовлено у скасуванні цього протоколу. Судові рішення у цій справі мотивовані як тим, що комісія з питань ТЕБ та НС Дніпровської міськради не є контролюючим органом, а діє як дорадчий орган і наділена, зокрема, повноваженнями з координації діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо здійснення заходів у сфері цивільного захисту, забезпечення захисту населення, сталого функціонування господарських об`єктів та зменшення можливих матеріальних втрат у разі виникнення надзвичайної ситуації, а протокол від 15.10.2021 №19 не є рішенням про демонтаж цих конструкцій, так і тим, що протокольним рішенням Комісії не розглядалися та не вирішувалися питання анулювання дозволів позивачів на розміщення зовнішньої реклами, про чинність яких вказують позивачі, та якими вони не позбавлені права користуватися у порядку визначеному чинним законодавством.
52.          Обов`язковість рішення Комісії в контексті спірних правовідносин полягає у наявності обов`язку врахування висновків в частині питань, які стосуються цивільної безпеки, саме для уповноважених органів при прийнятті ними рішення щодо вжиття заходів з демонтажу рекламних конструкцій, як об`єктів, що становлять небезпеку. Водночас, таке рішення у формі протоколу не адресоване позивачам та не містить приписів, обов`язкових для виконання, безпосередньо позивачам.
53.          Окремо Верховний Суд, розглядаючи справу №160/20648/21, наголосив, що протокол Комісії не є рішенням, безпосередньо на підставі якого може бути проведений демонтаж.
54.          В подальшому, не погодившись із наказом Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради від 15.10.2021 №129/1 «Про демонтаж рекламних засобів», на підставі якого було демонтовано 79 рекламних засобів, позивачі звернулися до суду з цим позовом.
III. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
55.          Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої та підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Скаржник вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника.
56.          На думку скаржника, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми пунктів 1.4.2, 2.3, 2.4, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9 Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 31.08.2011 №1148, Положення про департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 01.12.2016 №54/16.
57.          Також скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо не/застосування нормативно-правових актів, які регулюють питання розміщення зовнішньої реклами, під час реалізації протоколів міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, а також повноважень щодо прийняття департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради наказів, які скеровані на демонтаж рекламних конструкцій.
58.          У відзивах на касаційну скаргу Департамент, виконавчий комітет Дніпровської міської ради та Дніпровська міська рада, посилаючись на ті ж самі мотиви, що викладені у оскаржуваній постанові апеляційного суду, доводи скаржника заперечують і вважають, що суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права й ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.
59.          З цих підстав особи, які подали відзиви на касаційну скаргу, просять у її задоволенні відмовити.
60.          Ухвала про відкриття касаційного провадження у справі, що розглядається, а також копія матеріалів касаційної скарги надіслані усім учасникам цієї справи й ними отримані, що підтверджується наявними у матеріалах касаційного провадження документами.
61.          Водночас у встановлений касаційним судом строк відзиву на касаційну скаргу від інших учасників справи не надійшло, що, однак, в силу приписів частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
62.          Кодекс цивільного захисту України:
Частина перша статті 1. Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Пункти 11, 15, 24 - 26 частини першої статті 2:
запобігання виникненню надзвичайних ситуацій - комплекс правових, соціально-економічних, політичних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, проведення оцінки рівнів ризику, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних моніторингу, експертизи, досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків;
зона можливого ураження - окрема територія, акваторія, на якій внаслідок настання надзвичайної ситуації виникає загроза життю або здоров`ю людей та заподіяна шкода майну;
надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності;
небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків;
небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Стаття 3. Правовою основою цивільного захисту є Конституція України, цей Кодекс, інші закони України, а також акти Президента України та Кабінету Міністрів України.
Стаття 4. Цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.
Стаття 8. Забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту здійснюється єдиною державною системою цивільного захисту, яка складається з функціональних і територіальних підсистем та їх ланок.
Положення про єдину державну систему цивільного захисту, типові положення про функціональну і територіальну підсистеми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
63.          Положення про єдину державну систему цивільного захисту, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 №11:
Пункт 1. Це Положення регулює питання здійснення заходів цивільного захисту в державі, визначає склад органів управління та сил цивільного захисту, планування діяльності єдиної державної системи цивільного захисту, порядок виконання нею завдань та організації взаємодії.
Абзаци перший, другий, четвертий пункту 2. У цьому Положенні терміни вживаються у такому значенні:
єдина державна система цивільного захисту - сукупність органів управління, сил і засобів центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, виконавчих органів рад, підприємств, установ та організацій, які забезпечують реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту;
координаційні органи - державна, регіональні, місцеві комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, комісії з питань надзвичайних ситуацій підприємств, установ, організацій, державна, регіональні, місцеві та об`єктові спеціальні комісії з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, що утворюються для координації діяльності центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, підприємств, установ та організацій, пов`язаної з техногенно-екологічною безпекою, захистом населення і територій, запобіганням і реагуванням на надзвичайні ситуації.
Абзаци перший, четвертий пункту 11. Координаційними органами є: на місцевому рівні - комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій районів, міст, районів у містах, селищ. Діяльність зазначених комісій провадиться відповідно до положень про них.
Абзаци перший - третій, сьомий, одинадцятий пункту 24. Основними завданнями, що виконуються єдиною державною системою цивільного захисту, є: у режимі повсякденного функціонування:
забезпечення спостереження, гідрометеорологічного прогнозування та здійснення контролю за станом навколишнього природного середовища та небезпечних процесів, що можуть призвести до виникнення надзвичайних ситуацій на потенційно небезпечних об`єктах, об`єктах підвищеної небезпеки і прилеглих до них територіях, а також на територіях, на яких існує загроза виникнення геологічних та гідрогеологічних явищ і процесів;
здійснення планових заходів щодо запобігання виникненню надзвичайних ситуацій, забезпечення безпеки та захисту населення і територій від таких ситуацій, а також заходів щодо підготовки до дій за призначенням органів управління та сил цивільного захисту;
організація та проведення моніторингу надзвичайних ситуацій, визначення ризиків їх виникнення.
64.          Типове положення про регіональну та місцеву комісію з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №409:
Пункт 1. Комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (далі - комісія) є постійно діючим органом, який утворюється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією (далі - регіональна комісія), райдержадміністрацією, виконавчим органом міської ради, районною у місті та селищною радою (далі - місцева комісія) для координації діяльності райдержадміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, пов`язаної із забезпеченням техногенно-екологічної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій, запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і реагування на них.
Підпункти 1-4 пункту 3. Основними завданнями комісії на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці є: координація діяльності райдержадміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, пов`язаної із: функціонуванням територіальної підсистеми єдиної системи цивільного захисту; здійсненням оповіщення органів управління та сил цивільного захисту, а також населення про виникнення надзвичайної ситуації та інформування його про дії в умовах такої ситуації; залученням сил цивільного захисту до проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, надання гуманітарної допомоги; забезпеченням реалізації вимог техногенної та пожежної безпеки; навчанням населення діям у надзвичайній ситуації; визначенням меж зони надзвичайної ситуації; здійсненням постійного прогнозування зони можливого поширення надзвичайної ситуації та масштабів можливих наслідків; організацією робіт із локалізації і ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, залучення для цього необхідних сил і засобів; організацією та здійсненням: - заходів щодо життєзабезпечення населення, що постраждало внаслідок виникнення надзвичайної ситуації; - заходів з евакуації (у разі потреби); - радіаційного, хімічного, біологічного, інженерного та медичного захисту населення і територій від наслідків надзвичайної ситуації; вжиттям заходів до забезпечення готовності територіальної підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту до дій в умовах надзвичайної ситуації та в особливий період; здійсненням безперервного контролю за розвитком надзвичайної ситуації та обстановкою на аварійних об`єктах і прилеглих до них територіях; інформуванням органів управління цивільного захисту та населення про розвиток надзвичайної ситуації та заходи, що здійснюються; забезпеченням: - живучості об`єктів національної економіки та державного управління під час реагування на надзвичайну ситуацію; - стабільного функціонування об`єктів паливно-енергетичного комплексу під час виникнення надзвичайної ситуації, злагодженої роботи підприємств, установ та організацій для забезпечення сталої і безперебійної роботи об`єктів Єдиної газотранспортної та об`єднаної енергетичної систем України; - безпеки та сталої роботи транспортної інфраструктури, послуг поштового зв`язку та всіх видів електричного зв`язку; - санітарного та епідемічного благополуччя населення; організацією та керівництвом за проведенням робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій регіонального і місцевого рівня; встановленням кількісних та якісних показників виведення з ладу транспортних засобів, промислових, громадських і житлових будинків та споруд, комунальних і енергетичних мереж, засобів зв`язку, магістральних газо-, нафто- або інших трубопроводів, залізничних вузлів, портів, мостів, шляхопроводів тощо; визначення шляхів та способів вирішення проблемних питань, що виникають під час: функціонування територіальної підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту та її ланок; здійснення заходів: - щодо соціального захисту населення, що постраждало внаслідок виникнення надзвичайної ситуації; - щодо медичного та біологічного захисту населення у разі виникнення надзвичайної ситуації; порушення умов належного функціонування об`єктів інфраструктури та безпеки життєдіяльності населення, зокрема у сферах національної безпеки і оборони, енергетики, фінансів, соціального захисту, охорони здоров`я та навколишнього природного середовища; підвищення ефективності діяльності Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, райдержадміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій під час реагування на надзвичайну ситуацію.
Абзаци 1-6 пункту 4. Комісія відповідно до покладених на неї завдань: у режимі повсякденної діяльності: здійснює координацію діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо розроблення і виконання цільових і науково-технічних програм, здійснення заходів у сфері цивільного захисту та техногенно-екологічної безпеки; здійснює заходи щодо забезпечення захисту населення, сталого функціонування господарських об`єктів, зменшення можливих матеріальних втрат та збереження національної культурної спадщини у разі виникнення надзвичайної ситуації; бере участь у розгляді питань щодо утворення або припинення діяльності підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, що використовують небезпечні технології (хімічні, радіаційні тощо); сприяє проведенню гідрометеорологічних спостережень і прогнозів, розвитку державної системи моніторингу навколишнього природного середовища, системи цивільного захисту, форм контролю за функціонуванням потенційно небезпечних об`єктів; координує здійснення заходів щодо профілактики та локалізації інфекційних захворювань, а також запобігання виникненню випадків масових харчових отруєнь населення.
Пункт 5. Комісія має право: залучати у разі потреби в установленому законодавством порядку до ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального та місцевого рівня сили і засоби територіальної підсистеми єдиної системи цивільного захисту (регіональна комісія) або відповідної ланки такої підсистеми (місцева комісія); заслуховувати інформацію керівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, розташованих на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, з питань, що належать до їх компетенції, і давати їм відповідні доручення; одержувати від територіальних органів центральних органів виконавчої влади, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, розташованих на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, матеріали і документи, необхідні для вирішення питань, що належать до її компетенції; залучати до участі у своїй роботі представників територіальних органів центральних органів виконавчої влади, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, розташованих на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за погодженням з їх керівниками); розглядати матеріали розслідувань про причини і наслідки виникнення надзвичайної ситуації та вносити пропозиції щодо притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності посадових осіб, винних у її виникненні.
Абзац третій пункту 9. Рішення комісії оформляється протоколом, який підписується головою та відповідальним секретарем комісії.
Пункт 10. Рішення комісії, прийняті у межах її повноважень, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, розташованими на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
65.          Положення про міську комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради і склад комісії, затверджене рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.08.2016 №354 (з урахуванням рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №307 від 23.03.2021). 
Міська комісія з питань ТЕБ та НС Дніпровської міськради є постійно діючим органом, який утворюється виконавчим комітетом Дніпровської міської ради для координації діяльності міської ради, її виконавчих органів, підприємств, установ та закладів, розташованих на території міста, пов`язаної із забезпеченням техногенно-екологічної безпеки, захисту населення і території від наслідків надзвичайних ситуацій, запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і реагування на них.
Комісія відповідно до покладених на неї завдань, у режимі повсякденної діяльності, окрім іншого, сприяє розвитку форм контролю за функціонуванням потенційно небезпечних об`єктів; має право заслуховувати інформацію керівників виконавчих органів міської ради, підприємств, установ і закладів, розташованих на території міста, з питань, що належить до їх компетенції, і давати їм відповідні доручення; голова комісії має право залучати до роботи із запобігання виникненню надзвичайної ситуації або ліквідації її наслідків будь-які транспортні, рятувальні, вбудовані, медичні та інші сили відповідно до законодавства, а рішення комісії є обов`язковими для виконання міською радою, її виконавчими органами, підприємствами, установами та закладами, розташованими на території міста.
66.          Положення про департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, затверджене рішенням Дніпропетровської міської ради від 01.12.2016 №54/16:
Підпункт 2.2. пункту 2. Одними з основних завдань Департаменту є координація роботи комунальних підприємств, закладів, організацій територіальної громади міста, які входять до сфери управління Департаменту; інші завдання в межах повноважень Департаменту відповідно до чинного законодавства.
Підпункт 4.1.1 пункту 4. Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює організацію заходів щодо забезпечення життєдіяльності міста у випадку стихійного лиха та інших надзвичайних подій за дорученням міської ради у межах повноважень.
Підпункт 4.1.3 пункту 4. До функцій Департаменту належить організація, координація та контроль ведення робіт з благоустрою території міста: поточного утримання вулиць, доріг, парків, малих архітектурних споруд, міських кладовищ, капітального та поточного ремонту доріг і парків, зовнішнього освітлення, санітарної очистки території міста, зелених насаджень (надання ордерів на видалення), поховань невідомих, безрідних громадян, перевезень померлих громадян до ОКЗ «Бюро СМЕ», оцінювання стану справ на цій ділянці роботи, здійснення аналітичних та контрольних операцій.
67.          Закон України від 06.09.2005 №2807-IV «Про благоустрій населених пунктів»:
Абзаци перший - четвертий, шостий частини першої статті 1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;
територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту;
утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою;
заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.
Пункти 1, 2, 5 частини другої статті 10. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Частини перша, друга статті 13. До об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.
Частина перша статті 14. Об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.
Частини перша, друга, четверта статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Пункти 4, 9 частини першої, абзаци перший, другий, одинадцятий частини другої статті 21. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є: засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, малі архітектурні форми. Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать інформаційні стенди, дошки, вивіски.
68.          Закон України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні»:
Частини перша, друга статті 11. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Підпункт 7 пункту «а» часини першої статті 30. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
V.I Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
69.          Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
70.          Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
71.          Перевіряючи у межах повноважень, встановлених процесуальним законом, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам учасників справи, Верховний Суд виходить з такого.
72.          Аналіз вищенаведених норм дає колегії суддів підстави для висновку, що засоби зовнішньої реклами одночасно належать й до елементів об`єктів благоустрою, у зв`язку з чим на спірні правовідносини поширює дію Закон України «Про благоустрій населених пунктів» згідно з пунктом 1 частини другої статті 10 якого здійснення заходів з благоустрою населених пунктів належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
73.          Правовий статус Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, який у справі, що розглядається, виступає відповідачем, визначено пунктом 1.1 Положення про цей Департамент (далі також Положення про Департамент), відповідно до якого Департамент є виконавчим органом Дніпровської міської ради.
74.          Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 цього ж Положення метою діяльності Департаменту є:
-          здійснення заходів щодо формування зовнішнього вигляду території міста, надання йому естетично привабливого вигляду, поліпшення умов проживання мешканців міста шляхом будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту, утримання об`єктів благоустрою, соціально - культурного призначення та інфраструктури міста;
-          забезпечення комплексного розвитку благоустрою та інфраструктури міста для задоволення потреб населення у комунальних послугах та організації роботи з підвищення ефективності їх надання.
75.          Зі змісту підпункту 2.2 пункту 2 вищевказаного Положення вбачається, що основними завданнями Департаменту є, зокрема, реалізація політики щодо комплексного розвитку благоустрою, інфраструктури та будівництва міста.
76.          Колегія суддів враховує і те, що за висновками Верховного Суду щодо застосування норм права, наведеними у постанові від 07.07.2022 у справі №200/4397/19-а, дії з демонтажу тимчасової споруди є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту, здійснення яких належить до повноважень виконавчих органів місцевих рад. 
77.          Про те, що дії з демонтажу є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту наголошено й у постанові Верховного Суду від 21.07.2020 у справі №826/14707/17, а у постанові від 19.04.2021 Верховний Суд, посилаючись на норми частини другої статті 10 пункту 4 частини першої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відзначав, що зовнішня реклама є елементом (частиною) об`єктів благоустрою й підкреслював, що здійснення заходів з благоустрою населених пунктів належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних міських рад.
78.          Проаналізувавши наведені вище положення законодавства, колегія суддів констатує, що до повноважень Департаменту належить, зокрема, здійснення заходів з відновлення благоустрою території міста, до яких віднесено й дії з демонтажу елементів об`єктів благоустрою, які не відповідають закону.
79.          Разом з тим спірні у цій справі правовідносини мають свої особливості, оскільки елементи об`єктів благоустрою, стосовно демонтажу яких Департаментом видано спірний наказ, одночасно є й засобами зовнішньої реклами, а тому на ці правовідносини, окрім вищезгаданих актів законодавства, поширюється й дія законів України та нормативно - правових актів, які регулюють відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, зокрема, Закону України «Про рекламу».
80.          Звідси колегія суддів констатує помилковість висновків суду апеляційної інстанції про те, що спірні правовідносини вищевказаним законодавством не врегульовані, а оскаржуваний у цій справі наказ Департаменту виданий виключно з метою здійснення заходів у сфері цивільного захисту, забезпечення захисту населення, сталого функціонування господарських об`єктів та зменшення можливих матеріальних втрат у разі виникнення надзвичайної ситуації.
81.          Колегія суддів критично оцінює посилання суду апеляційної інстанції, наведені в обґрунтуванні вищевказаного висновку, на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 13.02.2023 у справі №160/20648/21, оскільки предмет спору у тому випадку охоплював питання правомірності дій Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради та обґрунтованість складення цією Комісією протоколу від 15.10.2021 №19.
82.          Виходячи з суті та характеру правовідносин у справі №160/20648/21, її суб`єктного складу та предмету спору, колегія суддів вважає, що такі дійсно були унормовані законодавством у сфері цивільного захисту населення, однак у справі, яка розглядається, позивачі оскаржили наказ, спрямований на демонтаж рекламних конструкцій засобів зовнішньої реклами, у зв`язку з чим на ці правовідносини розповсюджується дія законодавства України про рекламу.
83.          Слід наголосити й на тому, що Департамент як виконавчий орган міської ради та орган місцевого самоврядування зобов`язаний діяти у відповідності з приписами статті 19 Конституції України, тобто лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
84.          Так, пунктом 1.4 Положення про Департамент передбачено, що останній у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими нормативними актами, рішеннями Дніпровської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, а також цим Положенням.
85.          Частинами першою, другою статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.
86.          Відповідно до вищевказаних приписів законодавства рішенням Дніпропетровської міської ради VI скликання від 27.11.2013 №44/43 затверджено Правила благоустрою території міста Дніпра (далі також Правила благоустрою).
87.          Підпункти 19.2.2, 19.2.31 пункту 19 вищевказаних Правил містять приписи про те, що проведення робіт, пов`язаних з монтажем, реконструкцією, перенесенням, демонтажем (далі - розташуванням) засобів зовнішньої реклами на міській території, здійснюється на підставі договорів на проведення цих робіт, укладених з Комунальним підприємством «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради в порядку, встановленому виконкомом міської ради.
Рекламні засоби, вивіски і таблички, розташовані з порушення-ми вимог Порядку, Положення про порядок оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у місті Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 18.02.2004 №29/15 (із змінами), Правил (без дозволів, у разі закінчення терміну дії дозволів - без продовження строку дії, у разі скасування дозволу, з недодержанням визначеної в дозволі конструкції рекламного засобу, визначеного місця розташування рекламного засобу), Принципів, а також в інших випадках, визначених у нормативно-правових актах або в договорі про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, підлягають демонтажу в порядку, встановленому виконавчим комітетом міської ради.
88.          Отже Правила благоустрою безпосередньо не врегульовують питання стосовно демонтажу засобів зовнішньої реклами на міській території й у цій частині визначають, що регламентація цих відносин здійснюється в порядку, встановленому виконавчим комітетом міської ради.
89.          Порядок демонтажу, обліку, зберігання рекламних засобів, розташованих на місцях, що перебувають у комунальній власності, у державній або приватній власності (на відкритій місцевості, будинках, спорудах, елементах вуличного обладнання, електричних та контактних опорах, мостах, віадуках тощо), з порушенням встановленого порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі встановлює Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, затверджене рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 31.08.2011 №1148 (додаток 2 до цього рішення, зі змінами, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин).
Положення розроблено на підставі Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.04 №2067 (зі змінами і доповненнями), Правил благоустрою території міста, інших нормативно-правових актів (підпункти 1.1, 1.2 вказаного Положення).
90.          Згідно з підпунктом 1.4.2 пункту 1.4 Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі демонтажу підлягають такі рекламні засоби: рекламні засоби, що внаслідок їх неналежного виготовлення або експлуатації перебувають в аварійному стані, створюють загрозу життю і здоров`ю людей або можуть заподіяти шкоду майну третіх осіб.
91.          Порядок демонтажу рекламних засобів визначає пункт 2 вищевказаного Положення, за правилами підпункту 2.1 якого розповсюджувач зовнішньої реклами щодо рекламного засобу, який відповідає визначенню, наданому в пунктах 1.4.2 - 1.4.5 цього Положення, повинен усунути порушення порядку розміщення зовнішньої реклами або демонтувати рекламний засіб самостійно (за власний рахунок, власними силами) у термін, визначений у попередженні, виданому Комунальним підприємством «Земград» Дніпровської міської ради (далі - КП «Земград»).
Попередження про усунення порушення порядку розміщення зовнішньої реклами вважається виданим належним чином у разі його видачі будь-яким шляхом з нижчезазначених: 
- вручення розповсюджувачу зовнішньої реклами (його представнику) особисто;
- надсилання поштою рекомендованим листом з повідомленням за повідомленою розповсюджувачем зовнішньої реклами поштовою адресою, а у разі, якщо поштова адреса невідома, за адресою місцезнаходження (місця проживання) розповсюджувача зовнішньої реклами, зазначеною у наявних в КП «Земград» документах (договорі про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, копії випйски або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). 
У разі відсутності розповсюджувача зовнішньої реклами за такою адресою або неотримання ним кореспонденції, що надійшла, з інших причин вважається, що попередження видано розповсюджувачу належним чином.
Попередження реєструються КП «Земград» у відповідному журналі. Контроль за виконанням розповсюджувачами зовнішньої реклами вимог попереджень про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами здійснюється КП «Земград».
92.          А відповідно до абзаців першого, третього підпункту 2.2 цього пункту демонтаж рекламного засобу може здійснюватися без попереднього надання розповсюджувачу зовнішньої реклами попередження про усунення порушення порядку розміщення зовнішньої реклами. 
Без надання цього попередження можуть бути демонтовані такі рекламні засоби: рекламні засоби, які внаслідок їх неналежного виготовлення або експлуатації перебувають в аварійному стані, створюють загрозу життю і здоров`ю людей або можуть заподіяти шкоду майну третіх осіб (на підставі акта огляду технічного стану рекламного засобу).
93.          За правилами підпунктів 2.3, 2.6 пункту 2 Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі примусовий демонтаж рекламних засобів здійснюється:
- у випадках, передбачених пунктами 1.4.1, 1.4.4 - 1.4.5 цього Положення, на підставі рішення виконавчого комітету міської ради про демонтаж рекламних засобів;
- у випадках, передбачених пунктами 1.4.2, 1.4.3 цього Положення, на підставі акта огляду технічного стану рекламного засобу. 
У разі невиконання розповсюджувачем зовнішньої реклами вимог попередження у випадках, передбачених пунктами 1.4.2, 1.4.3 цього Положення, або якщо таке попередження з урахуванням фактичних обставин стосовно таких випадків не видавалося відповідно до пункту 2.2. цього Положення, КП «Земград» забезпечує проведення демонтажу на підставі акта огляду технічного стану рекламного засобу. Акт огляду технічного стану рекламного засобу складається представником робочого органу та представником КП «Земград» за участі власника рекламного засобу або його представника, а також, у разі необхідності, іншими уповноваженими особами на місці розташування цього засобу. Під час складання акта може бути присутній представник громадськості. 
Акт огляду технічного стану рекламного засобу підписується всіма присутніми особами. У разі відмови будь-кого з цих осіб від підпису в акті робиться відповідна відмітка. 
Фіксація технічного стану рекламного засобу здійснюється за допомогою фотознімальних та відеозаписувальних приладів. Фотознімки технічного стану (відеозапис) додаються до акта огляду технічного стану рекламного засобу. 
Акт огляду технічного стану рекламного засобу складається у трьох примірниках, один з яких залишається у КП «Земград», один - у робочому органі, один - надається власнику рекламного засобу або його представнику.
94.          Функції робочого органу з регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами у місті Дніпрі здійснює робочий орган, яким визначено Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради (пункт 2.1 Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 16.02.2004 №325 (у редакції рішення виконкому міської ради від 25.08.2020).
95.          Пунктом 9.2 вищезгаданого Порядку також встановлено, що відповідальність за технічний та естетичний стан рекламних засобів, порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації рекламних засобів, стан благоустрою місць розташування рекламних засобів несе розповсюджувач зовнішньої реклами згідно із законодавством.
96.          Системний аналіз вищенаведених норм дозволяє стверджувати, що демонтаж засобів зовнішньої реклами на території міста Дніпра, у тому числі тих, що внаслідок їх неналежного виготовлення або експлуатації перебувають в аварійному стані, створюють загрозу життю і здоров`ю людей або можуть заподіяти шкоду майну третіх осіб, здійснюється в порядку, встановленому виконавчим комітетом міської ради, а саме - за нормами Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі.
97.          Юридичною підставою для проведення демонтажу таких рекламних засобів є акт огляду технічного стану рекламного засобу, складений представником робочого органу - Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради та представником КП «Земград» за участі власника рекламного засобу або його представника, а також, у разі необхідності, іншими уповноваженими особами на місці розташування цього засобу, в присутності представника громадськості.
98.          При цьому за висновками Верховного Суду, викладеними у постановах Касаційного адміністративного суду від 10.08.2020 та від 21.01.2020 у справі №161/13062/18 та №826/14707/17 відповідно, демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд є крайнім заходом, якому має передувати вжиття уповноваженим суб`єктом іншої процедури реагування, спрямованої на достеменне встановлення порушення в галузі благоустрою населених пунктів, його припинення та ліквідацію наслідків, якщо такі є.
99.          Аналогічні правові позиції викладались Верховним Судом й у постановах, прийнятих у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №686/15823/16-а та від 25.05.2022 у справі №560/1651/19. Відступу від такого правозастосування не здійснювалось і підстав для цього колегія суддів не вбачає під час розгляду у касаційному порядку цієї справи.
100.          Беручи до уваги доводи скаржника, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження у справі, що розглядається, а саме - про відсутність висновку Верховного Суду щодо не/застосування нормативно-правових актів, які регулюють питання розміщення зовнішньої реклами, під час реалізації протоколів міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, а також повноважень щодо прийняття Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради наказів, які скеровані на демонтаж рекламних конструкцій, колегія суддів зазначає таке.
101.          Як засвідчують вказані вище нормативні приписи, у спірних правовідносинах, за загальним правилом, примусовому демонтажу рекламних засобів у місті Дніпрі, у тому числі й тих, які перебувають в аварійному стані, передують:
складання представником робочого органу - Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради та представником КП «Земград» за участі власника рекламного засобу або його представника, а також, у разі необхідності, іншими уповноваженими особами на місці розташування цього засобу, у присутності представника громадськості акту огляду технічного стану рекламного засобу;
видання Комунальним підприємством «Земград» Дніпровської міської ради та вручення розповсюджувачу реклами у спосіб, визначений законом, попередження з установленням у ньому терміну для усунення порушення порядку розміщення зовнішньої реклами або демонтажу рекламного засобу самостійно (за власний рахунок, власними силами);
реєстрація вищевказаного повідомлення КП «Земград» у відповідному журналі;
здійснення контролю КП «Земград» за виконанням розповсюджувачами зовнішньої реклами вимог попереджень про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами;
невиконання розповсюджувачем зовнішньої реклами вимог попередження;
забезпечення КП «Земград» проведення демонтажу на підставі акта огляду технічного стану рекламного засобу.
102.          Розглядаючи касаційну скаргу Товариства, колегія суддів враховує приписи підпунктів 2.2, 2.3, 2.6 пункту 2 Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, які передбачають можливість демонтажу аварійного рекламного засобу без попереднього надання розповсюджувачу зовнішньої реклами попередження про усунення порушення порядку розміщення зовнішньої реклами.
103.          Разом з тим колегія суддів відзначає, що вищезгадані приписи Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі наділяють уповноважений орган лише правом, а не обов`язком здійснювати демонтаж аварійних рекламних засобів у такий спосіб й вказують на необхідність враховувати фактичні обставини стосовно кожного з таких випадків. Тобто можливість вчинення таких дій є винятком, тоді як за загальним правилом демонтаж рекламних конструкцій повинен здійснюватися з дотриманням встановленої законом процедури.
104.          Виконання вищевказаних вимог законодавства упереджує можливі порушення прав розповсюджувачів реклами з боку суб`єктів владних повноважень у спірних правовідносинах й забезпечують дотримання останнім визначених у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв розсудливості, обґрунтованості та добросовісності.
105.          У справі ж, яка розглядається, апеляційний суд не навів мотивів стосовно наявності обставин і доказів того, що рекламні засоби, про які йшлося в оскаржуваному наказі Департаменту, потребували негайного демонтажу без попередження їх власників про це і без надання їм можливості самостійного приведення таких конструкцій до належного стану. Посилань на такі обставини не зазначали й учасники справи.
106.          Колегія суддів робить висновок і про те, що законодавством, яким врегульовано спірні у цій справі правовідносини, не передбачено можливості демонтажу аварійних рекламних конструкцій (засобів зовнішньої реклами) безпосередньо на підставі наказу Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, який охоплюється предметом спору у справі, що розглядається.
107.          Тобто видання такого наказу зазначеним вище Департаментом у спірних правовідносинах законом не регламентовано.
108.          З огляду на це колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність виданого відповідачем та оспорюваного позивачами наказу, оскільки Департамент видаючи такий наказ, вийшов за межі наданих йому повноважень та діяв всупереч вимог законодавства.
109.          Це призвело до порушення прав позивачів як розповсюджувачів реклами, володільців діючих дозволів на розміщення зовнішньої реклами та власників рекламних конструкцій, оскільки внаслідок виконання такого акта органу місцевого самоврядування було демонтовано належні їм рекламні конструкції, розміщені на підставі діючих на той час дозволів на розміщення зовнішньої реклами, без надання можливості самостійно усунути виявлені порушення (привести аварійні конструкції до належного стану) або власними силами та за власний рахунок їх демонтувати, без дотримання процедури демонтажу таких об`єктів, встановленої локальними нормативно - правовими актами, які в силу приписів частини першої статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
110.          З цих підстав колегія судів констатує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування спірного наказу Департаменту, а також визнає слушними доводи скаржника, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, про те, що апеляційний суд неправильно застосував норми пунктів 1.4.2, 2.3, 2.4, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9 Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі та Положення про Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради.
111.          У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів констатує, що висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування спірного наказу не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права.
112.          Водночас суд першої інстанції вирішив цей спір з урахуванням усіх обставин, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального і не допустив порушення норм процесуального права, та ухвалив рішення, яке відповідає закону й скасовано апеляційним судом помилково.
V.IІ Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
113.          За правилами частини першої статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
114.          Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах доводів і вимог скаржника, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, та повноважень, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги й скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону і скасоване помилково.
115.          Керуючись статтями 340, 341, 344, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», особи, які приєднались до касаційної скарги: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариство з обмеженою відповідальністю «Алесан» задовольнити частково.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.07.2023 скасувати та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2023.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                                    Т.Г. Стрелець

                                                                                          А.Ю. Бучик