УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №288/328/23 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І. 
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                  Трояновської Г.С., Галацевич О.М.
розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №288/328/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Рудник М.І. в смт. Попільня,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №497639 від 31 липня 2020 року в розмірі 27 513,25 грн., з яких: 11 550,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн – сума заборгованості за річними відсотками; 15 963,25 грн – сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн – сума заборгованості за пенею.
В обґрунтування позову зазначало, що 31 липня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Файна готівка» було укладено договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №497639 від 31 липня 2020 року. Вказує, що сторони кредитного договору підтвердили, що правовою основою для укладання вказаного договору є заява-анкета на видачу кредиту, надана кредитодавцем та підписана позичальником. Стверджує, що позичальник підписанням кредитного договору підтвердила, що до підписання вказаного вище договору отримала для ознайомлення копію проекту договору про споживчий кредит у паперовому та/або електронному вигляді, всі умови їй зрозумілі, вона погодилася їх виконувати вільно без будь - якого примусу.
Зазначає, що 04.09.2020 між ТОВ «Файна готівка» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення права вимоги №20200904-1, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює договору у порядку та строки, встановлені договором. 
Надалі 29.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20211229, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості). Вказує, що відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав грошової вимоги до відповідача в сумі 27 513,25 грн., з яких 11 550,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн – сума заборгованості за річними відсотками; 15 963,25 грн – сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн – сума заборгованості за пенею. Враховуючи вищевикладене просило задовольнити позов в повному обсязі.
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №497639 від 31 липня 2020 року в сумі 27513,25 грн., з яких: - 11 550,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 963,25 грн – сума заборгованості за щомісячними відсотками. Вирішено питання судових витрат. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем до суду першої інстанції не було надано первинних документів, за якими обліковується заборгованість за кредитом, не було надано виписки з рахунку з відображенням операцій, які проводились за даним рахунком, а відтак позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру заборгованості. Вказує, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора у зобов`язанні. Посилається на те, що позивачем порушено положення ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки кредитор не повинен нараховувати штраф або пеню в розмірі, яка більше, ніж в два рази перевищує облікову ставку Національного банку України, або 15% від суми платежу. Зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку витягу з реєстру боржників, права вимоги, за якими відступаються та боржників за такими договорами, оскільки вони не містять підпису сторін, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника за вказаними кредитними договорами. Стверджує, що безпосередньо реєстр боржників до вищевказаних договорів факторингу, з якого вбачалося б право вимоги за спірним кредитним договором позивачем не було надано до суду першої інстанції. Зазначає, що сума тіла позики перевищує 50% суми, а тому такий розмір є несправедливим. Вказує, що позивачем також не надано доказів укладення у належній формі договорів про надання банківських послуг. Враховуючи вищевикладене просить рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
03 липня 2023 року представник ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Пінчук Д.С. через систему «Електронний Суд» подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року залишити без змін. У відзиві зазначає, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на погоджених умовах шляхом підписання договору. Вказує, що апелянтом не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Таким чином, оспорюваний договір підписаний апелянтом особисто, що підтверджується матеріалами справи, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Доказів протилежного апеляційна скарга не містить. Позивачем доведено факт укладання кредитного договору, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. До того ж, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, укладення кредитних договорів не заперечується, не спростовується належними доказами. 
Вказує, що судом першої  інстанції встановлено, що відповідачем на даний час зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором не виконуються, ним не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Зазначає, що суд 1-ї інстанції виніс вмотивоване рішення на підставі всіх наявних у справі матеріалів, яких достатньо для прийняття рішення. Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Пінчук Д.С. звертає увагу на те, що за весь період перебування права вимоги за договором про відступлення права вимоги №20200904-1  у ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. Стверджує, що відповідач була ознайомлена з усіма запропонованими умовами кредитного договору, зокрема, з умовами повернення кредитних коштів, нарахування процентів, строками погашення заборгованості, та наслідками несвоєчасного повернення коштів. ОСОБА_1 в суді першої інстанції розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала, не надала власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявила. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Враховуючи викладене, у поданому відзиві ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року залишити без змін. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч.1 ст.369 ЦПК України. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору позики, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №497639 від 31 липня 2020 року в розмірі 27 513,25 грн., у тому числі 11 550,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15963,25 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Перевіряючи законність оскаржуваного рішення колегія суддів враховує наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 31 липня 2020 року між ТОВ «Файна готівка» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №497639, згідно умов якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі 11550,00 грн на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених у договорі. 
П.1.2 укладеного договору передбачено, що сума кредиту надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 10 500,00 грн на карту позичальника. 
Відповідно до п.1.3 договору, за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 1050,00 гривень. 
Згідно п.1.4 кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності не пізніше трьох банківських днів з дати підписання кредиту.
П.1.5 встановлено, що кредит повертається позичальником шляхом періодичних сплат. 
Відповідно до п.1.6 договору загальна сума усіх платежів з урахуванням процентів становить 32 628,75 грн. Загальна вартість кредиту становить 32 628,75 грн. Реальна річна процентна ставка по кредиту становить 183%. 
День надання кредиту вважається день зарахування грошових коштів позичальнику за реквізитами вказаними в п.1.2 договору (п.1.7).
Згідно п.2.2 договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю - 0,50 % в день від суми кредиту. Тип процентної ставки - фіксована.
Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені в графіку платежів, який є невід`ємною частиною даного договору та подається в додатку №1 (п.2.5).
Згідно п.2.7 договору сплата суми кредиту та процентів здійснюється позичальником самостійно без окремої письмової чи усної вимоги кредитодавця згідно графіку платежів.
Пунктом 4.1 договору передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту, а саме: несплаті суми чергового платежу згідно графіку, на наступний календарний день після несплати, кредитодавець починає нараховувати позичальнику штраф за кожен день прострочення, що становить 1,20% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. договору. 
Розмір штрафу розраховується як сума процентів, зазначених в п.2.2, збільшена на 0,5%. 
Граничний розмір сукупної суми штрафних санкцій не може перевищувати 50% від суми кредита, отриманого позичальником.
Згідно п.5.1 договору, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та перерахування коштів відповідно до п.1.2 і діє до 31.07.2021 включно, але у будь якому випадку до повного виконання позичальником зобов`язань по цьому договору.
Відповідно до пам`ятки клієнта по кредиту від 31 липня 2020 року, ОСОБА_1 ознайомлена з умовами погашення кредиту та щодо штрафних санкцій, що підтверджується її особистим підписом про ознайомлення.
Графіком платежів від 31 липня 2020 року, передбачені види платежів, розміри та періодичність їх внесення, які має вносити ОСОБА_1 , з яким остання також ознайомлена під підпис.
Також, заповнено заяву-анкету на отримання кредиту від 31 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 підтвердила, що ТОВ «Файна Готівка» проінформувало її про можливість отримання нею споживчого кредиту на вигідних для неї умовах та вона отримала інформацію необхідну їй для свідомого вибору фінансової послуги.
Заявою від 31 липня 2020 року направленої до ТОВ «Файна Готівка», ОСОБА_1 просить перерахувати кредитні кошти за кредитним договором №497639 від 31 липня 2020 року на її платіжну картку № НОМЕР_1 .
Паспортом споживчого кредиту, передбачена вся інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту. Дата надання інформації - 31 липня 2020 року.
Вказані документи підписані особисто відповідачем – ОСОБА_1 .
Довідкою №8290769-SG від 04 січня 2022 року, виданою ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», визначено, що ОСОБА_1 дійсно оформила кредит у ТОВ «Файна Готівка», кредитний договір №497639 від 31.07.2020 на загальну суму 11550,00 грн. Право кредитодавця по даному договору передано іншій компанії. Графік розрахунку по кредиту: 30.11.2020 надійшло 5000 грн., списано щомісячні проценти - 5000 грн., сума несплаченого боргу 27 513,25 грн. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ОСОБА_1 має прострочену заборгованість по кредитному договору №497639 від 31.07.2020 в розмірі 27513,25 грн., у тому числі: 11550,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 15963,25 грн прострочена плата за щомісячними відсотками.
Згідно договору відступлення прав вимоги №20200904-1 від 04 вересня 2020 року, ТОВ «Файна Готівка» кредитор передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» новий кредитор, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Новий кредитор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, отриманих від кредитора за цим договором.
Відповідно до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29 грудня 2021 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надалі кредитор та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надалі новий кредитор, на умовах, встановлених цим договором кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Новий кредитор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, отриманих від кредитора за цим договором.
Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021, сформованого 18 січня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», зазначено боржника - ОСОБА_1 , номер кредитного договору 497639 від 31.07.2020, сума заборгованості 27 513,25 грн. 
Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №624024, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Встановлено, що на виконання умов кредитного договору №497639 від 31.07.2020 ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 11 550,00 грн, зі сплатою обумовленого розміру відсотків, однак будучи ознайомленою з істотними умовами кредитного договору, що засвідчено особистим підписом, не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підтвердження позовних вимог посилається на ті обставини, що 29.12.2021 за договором відступлення прав вимоги №20211229 ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передано право кредитної вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», а відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 позивач набув право кредитної вимоги за кредитним договором №497639 від 31.07.2020 в сумі 27 513,25 грн., з яких: 11 550,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн – сума заборгованості за річними відсотками; 15 963,25 грн – сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн – сума заборгованості за пенею.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У справі, що переглядається позичальник не довела належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована.
Окрім того, відповідач жодним чином не оспорювала укладання кредитного договору.
В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Колегія суддів звертає увагу на те, що кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та первісним кредитором, а також договори відступлення права вимоги укладені між ТОВ «Файна готівка» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», а також між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за договором про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №497639 від 31.07.2020, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість у сумі 27513,25 грн.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Твердження апелянта щодо ненадання доказів оформлення та укладення між сторонами у належній формі договорів про надання банківських послуг є необґрунтованими, оскільки спірний договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №497639 від 31.07.2020 сторонами не оспорювався та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.
Доводи апеляційної скарги про те, що умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції – суми кредиту) у разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Відповідач розуміла розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що нею під сумнів не ставиться.
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Судові витрати залишити за сторонами, оскільки судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, тому питання перерозподілу судових витрат не вирішується апеляційним судом.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року залишити без змін.
Поновити дію рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий
Судді