ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2023 р.           Справа№ 910/9486/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тарасенко К.В.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Михальської Ю.Б. 

при секретарі судового засідання: Горді В.В.
за участі представників сторін:
від позивача: Житченко О.В.
від відповідача: Нечипорук І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод»
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва 
від 28.02.2023 (повний текст рішення складено та підписано 01.03.2023)
у справі №910/9486/22 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія»
до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод»
про стягнення 29 709 122,37 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:
1.1. короткий зміст позовних вимог, рішення суду та заяви про ухвалення додаткового рішення
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 29 709 122,37 грн, з яких: 24 091 670,84 грн. - основний борг, 3 785 156,83 грн. - штраф, 1 571 585,50 грн. - інфляційні втрати, 260 709,20 грн. - 3 % річних.
Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги, докази на підтвердження розміру яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» зобов`язалося надати протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 по справі № 910/9486/22 вимоги позивача задоволено частково; присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» 23 408 478,79 грн основного боргу, 3 785 156,83 грн штрафу, 1 571 585,50 грн інфляційних втрат, 260 630,60 грн 3 % річних, а також 435 387,78 грн витрат по сплаті судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У той же час судом призначено судове засідання для вирішення питання про витрати позивача на правничу допомогу на 28.02.2023 року та зобов`язано останнього протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.
07.02.2023 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача від 06.02.2023 року № 06/02-2023 (направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 06.02.2023) щодо ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 72 275,01 грн. До цієї заяви позивачем долучено, зокрема, копію укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» та Адвокатським об`єднанням «ЕНЕРДЖИ ЛІГАЛ ГРУП» договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 року № 1221/2, копію додаткової угоди до цього правочину від 05.09.2022 року № 3 з додатком № 1, копію звіту про виконання додаткової угоди № 3 від 05.09.2022 року до договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 року № 1221/2 (в частині), копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2023 року № 3/1, а також копію виставленого позивачу Адвокатським об`єднанням «ЕНЕРДЖИ ЛІГАЛ ГРУП» рахунка-фактури від 03.02.2023 року № 3/1 на оплату правничої допомоги в сумі 72 275,01 грн.

1.2 короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/9486/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» від 06.02.2023 року № 06/02-2023 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/9486/22 задоволено частково.
Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» 35 306 грн 39 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» від 06.02.2023 року № 06/02-2023 відмовлено.
Додаткове рішення мотивовано тим, що відсутність у попередньому (орієнтовному) розрахунку конкретно визначеного розміру відповідних витрат, а заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 35 306,39 грн, що становить 50 % від суми таких документально підтверджених витрат, з урахуванням їх пропорційного розподілу відносно розміру задоволених позовних вимог.

1.3 короткий зміст вимог апеляційних скарги
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Київський маргариновий завод» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/9486/22 та прийняти нове, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначено головуючому судді (судді - доповідачу) (складу суду) від 21.03.2023 вказану апеляційну скаргу у справі передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9486/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/9486/22 та призначено до розгляду на 12.04.2023.
Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1350/23 від 11.04.2023 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9486/22.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 11.04.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.
Ухвалою від 11.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9486/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/9486/22 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б. Розгляд справи ухвалено здійснювати у раніше визначені дату та час.
У судове засідання 12.04.2023 з`явились представники позивача, відповідача.
Представником відповідача у судовому засіданні заявлено клопотання про відвід судді Михальської Ю.Б.
Ухвалою від 12.04.2023 визнано заяву про відвід необґрунтованою.
Представники сторін у судовому засіданні надали пояснення по суті апеляційної скарги.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що прийняте додаткове рішення є незаконним, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, та є необґрунтованим, що є підставою для його скасування.
Апеляційна скарга мотивована тим, що адвокатом Житченко О.В. не надано жодного належного доказу на підтвердження повноважень Миронова Д.Г. підписувати та погоджувати вартість витрат, пов`язаних з правовою допомогою по даній справі, а тому такі витрати не є узгодженими та не підлягають стягненню.
Крім того, апелянт стверджує, що стягнута сума не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги відповідача посилаючись на її необґрунтованість.

2.4. інші процесуальні дії у справі          
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити, додаткове рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у стягненні з нього витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Мотивувальна частина.
3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 29 709 122,37 грн, з яких: 24 091 670,84 грн. - основний борг, 3 785 156,83 грн. - штраф, 1 571 585,50 грн. - інфляційні втрати, 260 709,20 грн. - 3 % річних.
Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги, докази на підтвердження розміру яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» зобов`язалося надати протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 по справі № 910/9486/22 вимоги позивача задоволено частково; присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» 23 408 478,79 грн основного боргу, 3 785 156,83 грн штрафу, 1 571 585,50 грн інфляційних втрат, 260 630,60 грн 3 % річних, а також 435 387,78 грн витрат по сплаті судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У той же час судом призначено судове засідання для вирішення питання про витрати позивача на правничу допомогу на 28.02.2023 року та зобов`язано останнього протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.
07.02.2023 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача від 06.02.2023 року № 06/02-2023 (направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 06.02.2023) щодо ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 72 275,01 грн. До цієї заяви позивачем долучено, зокрема, копію укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» та Адвокатським об`єднанням «ЕНЕРДЖИ ЛІГАЛ ГРУП» договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 року № 1221/2, копію додаткової угоди до цього правочину від 05.09.2022 року № 3 з додатком № 1, копію звіту про виконання додаткової угоди № 3 від 05.09.2022 року до договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 року № 1221/2 (в частині), копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2023 року № 3/1, а також копію виставленого позивачу Адвокатським об`єднанням «ЕНЕРДЖИ ЛІГАЛ ГРУП» рахунка-фактури від 03.02.2023 року № 3/1 на оплату правничої допомоги в сумі 72 275,01 грн.

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин а також доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
13.02.2023 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли доповнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» від 10.02.2023 № 10/02-2023 до заяви про ухвалення додаткового судового рішення, до яких позивачем долучено копію коригуючого рахунка-фактури від 08.02.2023 № 1 на оплату правничої допомоги в сумі 72 275,01 грн.
28.02.2023 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 28.02.2023 на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» від 06.02.2023 року № 06/02-2023, в яких Приватне акціонерне товариство «Київський маргариновий завод», зокрема, зазначило про ненадання позивачем жодного належного доказу на підтвердження фактичного понесення ним витрат на оплату професійної правничої допомоги у цій справі в сумі 72 275,01 грн. Крім того, відповідач звернув увагу на те, що розмір витрат позивача на правову допомогу в розмірі 72 275,01 грн, на думку Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод», не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру.
Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.
Як правильно вказав суд першої інстанції, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем у цій першій заяві по суті спору не було конкретно визначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а зазначено лише про намір додатково подати суду відповідні докази на підтвердження розміру та понесення означених судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Разом із тим, у заяві від 06.02.2023 № 06/02-2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» просило суд стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги в справі № 910/9486/22 у розмірі 72 275,01 грн.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Як було зазначено вище, у встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк позивачем було подано, зокрема, копію укладеного між ним (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ЕНЕРДЖИ ЛІГАЛ ГРУП» (Адвокатське об`єднання) договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 року № 1221/2 (далі - Договір), за умовами якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу (правову, юридичну) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених у Договорі чи додаткових угодах до цього Договору.
Відповідно до пункту 4.3 Договору у разі, якщо клієнт замовив послуги з правової допомоги, які за своїм характером є надскладними, або які потребують особливих знань та навичок, або є трудомісткими, Адвокатське об`єднання повідомляє про це клієнта протягом 3-х (трьох) днів з дня отримання завдання від клієнта та пропонує укласти додаткову угоду про оплату таких послуг. У випадку досягнення домовленості, сторони укладають додаткову угоду, в якій визначають вид послуг, за який сплачується додаткова винагорода, строк їх надання, суму додаткової винагороди та інші необхідні умови.
З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2022 між позивачем та Адвокатським об`єднанням укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, згідно з якою клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання підготувати та подати позов до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення заборгованості за договором № 7/2020-Г постачання природного газу від 28.02.2020, що реструктуризована згідно з договором про реструктуризацію заборгованості від 25.01.2022 № 25/01, та представляти інтереси клієнта в господарських судах всіх інстанцій та під час розгляду справи за вказаним позовом.
За умовами пункту 2 Додаткової угоди від 05.09.2022 року № 3 до Договору при виконанні доручення представництво інтересів клієнта Адвокатське об`єднання здійснює через адвоката Житченко Ольгу Вікторівну. На підтвердження повноважень адвоката Житченко Ольги Вікторівни щодо представництва, Адвокатське об`єднання видає ордер (ордери) на надання правничої (правової) допомоги.
Надання послуг з правової допомоги та представництво інтересів клієнта за цією Додатковою угодою здійснюється з дати укладення цієї Додаткової угоди та впродовж всього часу розгляду господарськими судами всіх інстанцій справи, вказаної в пункті 1 цієї угоди (пункт 3 Додаткової угоди від 05.09.2022 року № 3 до Договору).
Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди від 05.09.2022 року № 3 до Договору вартість послуг з правової допомоги за цією додатковою угодою визначена у фіксованому розмірі згідно з Обґрунтуванням вартості послуг (додаток № 1 до додаткової угоди) та складає 120 458,35 грн., з яких:
- розмір винагороди Адвокатському об`єднанню (гонорар) за надання правової допомоги в господарському суді першої інстанції, що визначена у фіксованому розмірі, становить 72 275,01 грн.;
- розмір винагороди Адвокатському об`єднанню (гонорар) за надання правової допомоги в господарському суді другої інстанції, що визначена у фіксованому розмірі, становить 24 091,67 грн.;
- розмір винагороди Адвокатському об`єднанню (гонорар) за надання правової допомоги в господарському суді третьої інстанції, що визначена у фіксованому розмірі, становить 24 091,67 грн.;
До заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» від 06.02.2023 року № 06/02-2023 останнім також долучено копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2023 року № 3/1 до Договору, за яким позивач прийняв від Адвокатського об`єднання надані послуги з правової допомоги за Додатковою угодою № 3 від 05.09.2022 року вартістю 72 275,01 грн.
Крім того, у матеріалах справи наявна копія звіту Адвокатського об`єднання про виконання Додаткової угоди № 3 від 05.09.2022 року до Договору та копія рахунка-фактури від 03.02.2023 року № 3/1 на оплату правничої допомоги (з його коригуванням) на суму 72 275,01 грн.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року в справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року в справі № 910/906/18.
У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Як було зазначено вище, 28.02.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» проти стягнення з нього заявленої позивачем суми витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Так, судом першої інстанції враховано вищевказані заперечення, а також взято до уваги те, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.
Суд також звертає увагу на положення частини 7 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування (у даному випадку - 72 275,01 грн.), істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Відповідно до частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
У той же час позивачем не було доведено підстав та поважності причин неподання ним попереднього розрахунку суми судових витрат (із зазначенням конкретного розміру таких витрат) разом із позовною заявою. Судом також враховано, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у даній справі в господарському суді першої інстанції умовами Додаткової угоди № 3 до Договору був у встановленому порядку погоджений сторонами цього правочину та визначений у фіксованому розмірі - 72 275,01 грн., а відтак не залежав від витраченого адвокатом часу, кількості судових засідань у справі тощо. Разом із тим, позивач безумовно був обізнаний про розмір таких витрат, оскільки Додаткова угода № 3 до Договору була укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» та Адвокатським об`єднанням «ЕНЕРДЖИ ЛІГАЛ ГРУП» до моменту звернення позивача до суду з означеним позовом.
Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням складності спору, ціни позову, предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, часткове задоволення позову, викладені відповідачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, відсутність у попередньому (орієнтовному) розрахунку конкретно визначеного розміру відповідних витрат, з огляду на те, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 35 306,39 грн, що становить 50 % від суми таких документально підтверджених витрат, з урахуванням їх пропорційного розподілу відносно розміру задоволених позовних вимог.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду
Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
З огляду на встановлені судом обставини справи, а також предмет перегляду судом апеляційної інстанції, часткове задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не призводить до порушення прав ні позивача, ні відповідача, а відповідає забезпеченню балансу інтересів сторін.

4. ВИСНОВКИ СУДУ:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
відповідачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено наявності обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції, про наявність підстав для часткового задоволення заяви про розподіл судових витрат.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:
5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що надані адвокатом докази на підтвердження надання послуг є недостовірними, оскільки вказані доводи не підтверджуються матеріалами справи.
Крім того, відповідно до презумпції правомірності правочину договори укладені між клієнтом (позивачем) та адвокатським об`єднанням які не були визнані недійсними є чинними, а тому у суду відсутні підстави вважати, що надані позивачем докази не підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване додаткове рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/9486/22 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/9486/22 задоволенню не підлягають.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/9486/22 залишити без задоволення.
2.          Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/9486/22 залишити без змін.
3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2023.

Головуючий суддя                                                            К.В. Тарасенко 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                Ю.Б. Михальська