ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/6636/23                                 Головуючий 1 інстанції – Теслікова І.І.
Провадження № 33/818/904/23                                                   Суддя суду апеляційної інстанції – Курило О.М.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 серпня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі його захисника Крушельницької У.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.06.2023 р., -
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.06.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави.
З постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.06.2023 року вбачається, що 11 червня 2023 року о 18-00 год. сержант  ОСОБА_1  був виявлений за адресою: АДРЕСА_1 , представниками військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків. 
В подальшому сержанта  ОСОБА_1  було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№00291). Результат огляду 1,90 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження сержант  ОСОБА_1  знаходився в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, чим порушив ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову захисник правопорушника – адвокат Крушельницька У.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.06.2023 року в частині накладення стягнення.
Вказує, що її підзахисний не погоджується з накладеним адміністративним стягненням у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Пояснює це тим, що ч.3 ст.172-20 КУпАП за скоєне правопорушення передбачає накладення штрафу від 215 до 285 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 грн. та 4845,00 грн. відповідно, або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 – військовослужбовець, а саме сержант-водій ВЧ НОМЕР_1 та під час розгляду справи перебував на службі у Харківській області й міг отримати повідомлення про розгляд справи, однак не був повідомлений. У зв`язку з цим ОСОБА_1 був позбавлений можливості вчасно скористатися юридичною допомогою адвоката, тому його права як особи, яка притягається адміністративної відповідальності, були порушені. 
Саме тому апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Захисник правопорушника – адвокат Крушельницька У.О. вважає за можливе розглядати справу без неї та її підзахисного про що вказала в своїй апеляційній скарзі. 
Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст.268, 294 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності правопорушника та його захисника.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ДНХ-2/5494 від 12.06.2023 р., взяв до уваги акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №1880, результати тестування приладом «Алконт-М» від 11.06.2023 р.
Діяння  ОСОБА_1  суд першої інстанції кваліфікував за ч.3 ст.172-20 КУпАП як виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.06.2023 рокупотрібно залишити без змін, а апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Так як захисником оскаржується постанова лише в частині накладення стягнення, суд апеляційної інстанції вважає за можливе викласти мотиви прийняття рішення щодо порушеного питання.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП встановлено загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення. Таким чином, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Частина 1 ст.172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 3 ст.172-20 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. Санацією ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачено таке стягнення: накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ДНХ-2/5494 було складено 12.06.2023 р., а судом першої інстанції винесено постанову від 28.06.2023 року. Отже,справу було розглянуто правомочним органом та в межах встановленого строку. 
Крім того, відповідно до ч.1,3 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Таким чином, доводи захисника про те, що до ОСОБА_1 має бути застосоване стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі від 215 до 285 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки така редакція ч.3 ст.172-20 КУпАП втратила чинність у зв`язку зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2839-IX від 13.12.2022 р.
Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.
До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).
Отже, суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, застосоване до  ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною й обґрунтованою та зміні за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника правопорушника ОСОБА_1  – адвоката Крушельницької У.О. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.06.2023 рокупо справі щодо  ОСОБА_1  за ч.3 ст.172-20 КУпАП – задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.
Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.06.2023 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, – залишити без змін.
Апеляційну скаргу захисника правопорушника, – залишити без задоволення. 
Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду   О.М.Курило